253 



Under wår närvvaro wara således förrättat, som förenämt är, 

 betyga undertecknade. Ghristianstad ut »öupra. 



Carl G. Fuhrman. Carl Schultén. ' Joh. Wannerberg. 



Olof Söderberg.* 



Bland Collegii medici Acta. Endast Linnés namn egenhändigt. 



^ Härom heter det i Skånska resan sid. 398: »Apotheket i Christianstad 

 visiterades; det är en högst angelägen sak, at Apothekarne sjelfvve känna de i 

 landet wäxande Apothekare-örter, at de icke må taga orätta örter i sina Apo- 

 thek, til Doctorns ringa heder, och Patientens skada; woro derföre icke onyt- 

 tigt at Apothekare-Gesäller wistades en sommar wid Academiae trägårdar at 

 lära sig Apothekare-wäxterne, och at därpå wisa in för Collegium Medicum 

 witnesbörd, at.de dem lärt, innan de til Apothekare antagas, at icke må tagas 



Mentha spicata för Calamintha 



Galeopsis v Gratiola 



Anagallis » Numniularia 



Acinos » Pulegium 



Sanicula » ■ Soldanella 



Centaurea maxima » Scolopendrium 



Scutellaria » Parietaria &c. 



I bref till A. Bäck den ^Vio 1749 fäller Linné om sagda apotek och dess 

 egare det omdömet: »aldrig har jag sedt sådan confusion. Gud nåde honom, 

 om jag welat wara noga.» Collegium medicum ansåg sig dock nödsakadt att 

 genom skrifvelser både till landshöfdingen och apotekaren »giöra sig underrät- 

 tadt om des apotheks nuwarande tilstånd, samt hwad orsaken warit til de wid 

 Visitation i förleden Sommar befundne defecter och felaktigheter», samt att 

 apotekaren »alfwarligen åtwarna, att skyndsamel. försättja apotheket i behörigt 

 skick, så kärt honom wara månde wid sine Privilegier blifwa behållen» (CoU. 

 med. protok. den *Vio 1749). 



* Nils Retzius, född 1712, provincial- och fält-medicus, död 1757; far 

 till den berömde professor Anders Jahan R. Satte med mycken möda och 

 kostnad Äby surbrunn vid Kristianstad i brukbart skick. »Han var en förfaren 

 och käck Läkare, men drogs beständigt med en sjuklig kropp och besynnerliga 

 plågor, sedan han 1740 i Mars månad hade den olyckan att genom ett vatten- 

 flod blifva med vagn och allt tagen af en öfversvämmad bro och förd af det 

 strömmande vattnet öfver en half mil, der han slutligen uppkastades på en 

 sandbank och af solvärmen upplifvades (Sacklén, Sv. Lakar e-hist. II s. 732). 

 ' Linnés amanuens under resan; se ofvan sid- 54. 



