259 



152. I. 



Wälborne Herr Archiater och Lif-Medicus 

 Samtel. Herrar Assessorer. 



Kongl. Collegii Medici förtroende är i så kiärt wärde hos 

 Faculteten, at hon omöjeligen utan mycken fägnad kunnat märka 

 de tydehga prof deraf, som Kongl. Collegii bref af d. 15 sisthne 

 April innehåller. När, med ett sådant tänkesätt, Faculteten tillika 

 skärskådar den sak, som föranlåtit Kongl. Collegium at åstunda 

 Facultetens deltagande i Kong. Collegii nu erforderliga bemödande 

 för Medicinska Wetenskapens rätta skjötsel och tillwäxt, har Fa- 

 culteten starkaste motiver, att i gjörligaste måtta bidraga för sin 

 del till Kongl. Collegii nöje i samma mål. Faculteten önskar der- 

 före, att se sig aldeles obehindrad i sin skyldiga willighets wärk- 

 ställande; ty omständigheternas nu warande beskaffenhet gier Fa- 

 culteten fruktan för den tilwitelsen, att obefogad blanda sig uti eh 

 stridighet, som hittils af wederbörande så blifwit ansedd röra Fa- 

 culteten på långt håll, att hon blifwit lämnad i okunnoghet om alla 

 giorda försök och deremot tagna mått. Skulle de på wederbörliga 

 ställen insinuerade Memorialer och skriffter kunna till Facultetens 

 utlåtande blifwa remitterade; eller Kongl. Collegium sträcka dess 

 förtroende så långt, att Faculteten i förefallande tillfälle gemen- 

 samt med Collegio finge utlåta sig; kunde Faculteten aldrig un- 

 dandraga sig något beswär. Imedlertid ser Faculteten i sin still- 

 het så till Wettenskapen i hela dess widd och till allmänhetens 

 nytta af henne, att hon ej kan anse någon ting skadeligare för 

 sielfwa Wettenskapen, elr hinderligare i des utöfning till Medbor- 

 gares wäl, än oro och stridighet innom Medicinal-Staten. ^ 



Därjämte minskar Faculteten aldrig sin synnerliga högaktning 

 för Kongl. Collegio, förblifwandes 



Wälborne Herr Archiaterns 



och 



Kongl. Collegii Medici 



Upsala d. 27 Maj. 1761. 



hörsamste tienare 



Carl Linnaeus Sam. Aurivillius. 

 Decan. 



