270 



^ Hubu = Hubby. Se ofvan sid. 11. 



^ Till testamentet af den ^"/s 1776 ansågs kort därefter nödigt att foga 

 nya bestämmelser, hvilka dock ej blefvo till Hofrätten inlemnade. Redan förr 

 hade Linné och hans hustru varit betänkta härpå, såsom framgår af en af ho- 

 nom egenhändigt skrifven, dock ej afslutad skrift, hvari han i synnerligen 

 skarpa ordalag uttalar sig om »min Mag Capitainen wälborne Hrr Carl Frid. 

 Bergencrantz, som sedan han blifwit gift med min Dotter Lisa Stina Linné, 

 och med henne aflat twänne barn, af hwilka Sara Lisa ännu lefwer, hafwer 

 ingått ett närmare förtroende med sin piga Maja, en allmänt beryktad kona». 

 Under den tiden, då han bodde i Roslagen och »skulle långa tiderne bewista 

 Conseillen i Stockholm, lämnade han sin ächta hustru på landet», och »lefde 

 och hushållade allena» med sagda Maja, som »han ock lätt kalla jungfru». 

 Liknande var förhållandet under några år, som han tillbragte i Finland såsom 

 »General Ehrenswerds secreter» ; wid återkomsten därifrån dröjde han i Stock- 

 holm, »så att han ej gaf sig mer än en enda dags tid att se sin hustru hos 

 oss, utan skyndade sig» med sin Maja, som då var »fluks hafwandes», »upp 

 till Westerbotten, dit han sökt transport». — »Under Capitainens warelse på en 

 dag hos sin Fru, i mitt hus, tillböd jag genom hans hustru att betala hans 

 skuld, om han wille lämna konan, det han doch icke wille ingå. Han lofvvade 

 att willia i denna winter afhämta sin fru up till sitt boställe i Westerbotn, men 

 det doch lämnat; med mera. Af sådant H. Capitainens infama upförande mot 

 sin trogna Fru, har hon redan af sorg fått en sådan knäck på sin hälsa, att 

 hennes dagar blifwa få och hon måste dö ifrån sin dotter, dä jag ock lätte- 

 hgen ser förut, att Capitainen, som är illa educerad och utan honeur, warder 

 tagande sin . . . Maja till hustru, och kan wäl ske, att hans ächta dotter kan 

 dö bort, hwaraf skulle ske, att den arfwelott hon kunne winna i wårt hus» 

 skulle tillfalla den föraktliga kvinna, som blifvit hans andra hustru. Till 

 förekommande häraf ville han »giöra och taga härmed fölliande författning», 

 h vilken visserligen då ej nedskrefs, men som säkerligen i allt väsentligt af- 

 speglas i följande, senare uppsatta dokument: 



Wid eftersinnande af begges wår swaga hälsa, som efter Naturens 

 lag, uti denne wår höga ålder, oss om wår förestående dödeliga afgång 

 på minner, har oss ej heller kunnat undfalla den kallsinnighet, hwarmed 

 wår måg, Herr Capitainen och Riddaren Bergencrantz, desse senare åren, 

 emot all wår förmodan, bemött sin Hustru, wår kjära dotter Fru Elisa- 

 beth Christina von Linné; hwaraf händt, att han icke allenast i så måtto 

 henne öfwergifwit, att hon, tillika med hennes lilla dotter, blifwit uti sine 

 Föräldrars hus lemnad, utan att Herr Capitainen på flere års tid oss 

 witterligen henne efterfrågat, mindre om hennes utkomst och det mera, 

 fogadt ringaste anstalt, och ännu mindre om sin egen lilla dotters educa- 

 tion och uppfostran, wisat sig i någon måtto angelägen; utan äfwen, att 

 under den tid Herr Capitainen gemensamma Boet sjelf förestådt, det- 

 samma genom hans wårdslösande blifwit utblottadt och skingradt, samt 

 Herr Capitainen sjelf uti torftighet bragt. Och som Wi af detta Herr 



