281 



om de här wid Academien studerande' Stiftets Barn, som beflita 

 sig, att, genom dygd och wettenskaper, göra sig wärdige till sina 

 höge Befordrares åtanka, och att blifwa för Fäderneslandet nyttiga 

 Ledamöter, då Ven. Consistorium af mig täckts äska förteckning, 

 på alla de, nu för tiden, wid Upsala Academie studerande, af Smo- 

 lands Nation så till deras Academiska år, som hwars och ens stu- 

 dier, och derpå anwända flit och förwärfwada skicklighet samt all- 

 männa lefwerne wid Academien. 



Till hörsammande häraf, har jag härmed den äran aflämna 

 medföljande Förteckning, på de här wid Academien studerande 

 Landsmän, i den ordning, som de uti Nationen äro inskrefne, med 

 deras ålder, Academiske prof de aflagt, det Vitse genus de utwaldt 

 samt hwad honores Academicos de ärnådt. 



Wid de äldsta och mast mogne, kan jag ej förbigå att något 

 nogare specificera hwars och ens skickelighet. 



Nationen har den fägnaden, att se trenne af sine Landsmän in 

 numerum Docentium uptagne, för distingverad lärdom, det mycket 

 få, fast talrikare Nationer, nu för tiden äga, såsom Magistrarne 

 Neander, Floderus och Annerstadt. 



Magister Neander har, utom solide Lärdom, med ogemen or- 

 dentelighet i alt sitt lefwerne, gjordt sig öfwer alt så distingverad 

 och älskad, att, snart sagt, hela Landet rådförer sig med honom 

 om Informatorer för sine Barn, samt, uti upseende öfwer dem och 

 deras studier, ja ock sjelfwe Profassoras öfwerlämnat honom In- 

 spection öfwer sine egne Barn: för öfrigt är hans Auditorium, 

 ibland alla Docentium, som icke äro Professorer, det rikaste på 

 åhörare. 



Magister Flodarus, som är född och skuren till Gatheder, och, 

 så uti humanioribus, som andra wettenskaper förwärfwadt sig en 

 mycket lysande erudition, har härigenom blifwit så allmänt älskad 

 och distingverad, att, då han nu nyl. sökte Poeseos Professionen, 

 fick han så enhällig kallelsa, att ingen gick honom förbi. Ett exem- 

 pel, som jag icke sedt ske någon, som sig första gången anmält, 

 sedan jag kom till Academien, och tror jag mig icke säga för 

 mycket, om jag lämnar honom det witsord, att ingen med större 

 lätthet wid hela Academien uti en Gathedra Publica kan perorera. 



Magister Annerstedt, har med en ogemen qvickhet, gjordt sig 

 icke allenast linguas modernas utan ock aruditas så familiaira, att 

 wid hela Academien icke tjänligare ämne till Philologien tyckes 

 wara att finna. 



