300 



Fakulteten, som nu ä sin sida fann sig stött af denna Landshöfdingens 

 skrifvelse, var ej sen att redan följande dag (den ^*/^) därpå afgifva det svar, 

 som här näst efter (n. 171) finnes intaget. Den gången dröjde landshöfdingen 

 en hel vecka (till den "Vt), innan han aflät en ny skrifvelse, och tonen var då 

 ej obetydligt förändrad. Efter att i förbigående hafva gifvit en liten snärt ät 

 Fakulteteji, för att dess skrifvelse saknade datum, klagar han nu öfver att 

 fakulteten ej lemnat honom mera detaljerade förhållningsorder; det />hade warit 

 till önskande om Fakulteten, till des nit och omtankas ådaga läggande, uti 

 någon mera vvercksam måhn behagat yttra hwad handräckning i synnerhet in 



casu Fakulteten af mig funnit nödig at widtagas Fakulteten behagade icke 



låta sig underligt falla, om jag wäntat derom, jämte anmälandet. Fakultetens 

 mogne ord och yttrande; ty att i generelle termer beskrifwa en sjukdoms far- 

 lighet, som Gudi lof hittills i denna Staden, såsom gängse, warit okänd, utan 

 att tillika föreslå antingen praeservativer eller andra nödiga mått, det wäcker 

 allena omtancka, men lämnar äntå werckställigheten i owisshet, utan hwilcken 

 dock den bästa yttrade wilja ingen ting uträttar». Som emellertid farsoten 

 redan börjat sprida sig och fakulteten kostnadsfritt dragit försorg om läkare- 

 vården, såg landshöfdingen sig manad att anhålla, att fakulteten måtte fort- 

 farande »i denna delen lätta min omsorg och genom des åtgierd besörja, det 

 de här i Staden af Rödsoten warande och blifwande siuka, med Medici måtte 

 blifwa betiente». Medikamen terna skulle blifva »för de fattige betalte och de 

 förmögnare lära sjelfwa gerna dem bestå». 



Hvad Fakulteten härpå svarade finnes i det följande (n. 172) meddeladt. 

 Härpå aflät landshöfdingen (den "/s) ett tredje bref, denna gången fullt 

 af idel tacksägelser. Han kunde nu »med så mycket större fägnad omtala det 

 hopp jag hyser, att, med Guds hielp, all fara från denna Stad blifvver afvvänd, 

 då wården af en så angelägen och öm sak ankommer på så upplyste ocli 

 tillika ömhiertade läkares omsorg»; ökas skulle ock »den acktning Fakulteten 

 förut så allmänt äger, då rycktet kringför det Faculteten sörgdt för Upsala 

 Stad, utan at någon annan Medicus dit hehöft försändas». 



171. 



HögVälborne Herr Baron, ÖfverStåthållare, GeneralMajor 



och Landshöfding samt Comraendeur af SvärdsOrdens stora kors. 



Den anledning, hvaraf Medicinske Fakulteten fant sig föran- 

 låten at i går hos HögVälborne Herr Baron, ÖfverStåthållaren och 

 Landshöfdingen tilkänna gifva en smittosam siukdoms upkomst 

 här i staden, grundade sig förnämligast på en skyldig mennisko- 

 kärlek, då fleres lif på en gång kunna anfallas och stå i fara, och 

 hvarvid alla försigtighets mått, i tid använda, aldrig kunna sägas 

 vara förhastade. Facultetens vördsamma anhållan om skynde- 

 samma och tilräckeliga anstalters fogande, hvarigenom smittan 



