315 



storia naturali, den samma affirmerade och mig där till antog; 

 Altså, sedan jag den samma genomgådt, fodrar min skyldighet att 

 jag inför Kongl. Wettenskaps Societeten med min berättelse, huru 

 samma aflupit, allerödmiukast framkom er. 



På dett min enfaldiga Relation må blifwa så mycket kortare 

 och redigare, tager jag mig den dristigheten dela henne uti föU- 

 iande trenne delar, af hwilka uti 



l:mo sielfwa resan afhandlas med des besvvärligheter, 



2:do omkostnaderna på och till resan, 



3:ie nyttan och samblingen på resan. 



1. Resan. 



12 Maj. Så snart jag af Kongl. Wettenskaps Societeten hade 



ärnåt Instruction och Viaticum ^ med behörigt Resepass af 

 Upsala Cancellie,^ reste jag samma dag klåckan 11 här 

 ifrån uti lättaste utrustning som kunne uptänkas, på dett 

 jag ingalunda skulle blifwa uppehållen antingen dett till 

 häst el:r foot gälla skulle. Och såsom somaren tycktes 

 här nedre helt hårt drifwa på, hölt jag före eij wara 

 rådeligt på wägen uppehålla niig äl:r af den samma 

 långt afwika, utan allenast med achtsamhet åskoda hwad 

 hälst märkwärdigt sig wid wägen wisade, och altså dett 

 skyndsammaste som ske kunne mig till Lappland begifwa. 



13. Ankom altså till Gefle dagen äffter kl. 11, där jag nöd- 

 gades wänta till inemot aftonen på resepass af Lands- 

 höfdinge ämbetet, som förutan pass ochså order gaf till 

 Cronobetienterna, att de mig, om jag till Åsila Lapp- 

 mark komma skulle, all nödwändig handräckning wisa 



14. mötte. Kom altså eij från Giefle förn dagen äfter kl. 1, 



16. då jag i högmässan warit. Gick altsedan fort till Hud- 

 wickswald, där jag som hastigast talte med Past. Bro- 



17. MAN,* intill des man kom till Norby k ny len (:uti Me- 

 delpad dett högsta berget:), hkt jag med möda gick uppå; 

 sedan genom Sunds vvald och så widare. War inne uti 



18. en Crypta, i siälfwa hälleberget, giord af Naturen, hwil- 

 ken tillförne warit ett röfware näste. 



Olyckeligt war att jag genom hela Melpad näplig. 

 någon häst fick, som icke några gånger stupade om 

 kull, af h:kt jag en gång bröt mig, att jag med möda 



