320 



Jag nödgades altså gå floden nedföre igen, tillskrif- 

 wandes min ungdoms fehl, som ej kunnat uträkna den 

 möda mig förestådt. Det gick nu hela dagen fort und- 

 före med strida strömmen, äntel. råkade wij emot en 

 holme, hwilken då Lappen, som styrde håpen, skulle 

 undwika, stötte mot en sten; båten gick sönder, wij 

 komom i strömmen, men som dett war ej sä aldeles 

 diupt, blef wij straxt till holmen förda. Lappen miste 

 sin båt, yxa och en gädda; jag ett par upstoppade fog- 

 lar, näml. en stor häger swart, med hwit bröst och 

 maga, samt en Rödfogel, Gvousach Lappis. ** Solen sken 

 warmt. När wij wridit wåra kläder och gått 1 mihl 

 wid pas jämte stranden genom buskar och moras, fick 

 wij se en nybyggare, som lågg här uppe i fiske äffter 

 gäddor. Af honom fick jag mat, och han förde rnig till 

 9 Jun. Granöen, där jag mig icke uppeholt, och altså dagen 

 äffter om afftonen kom jag till Umeå. Straxt om mor- 

 gonen reste jag landswägen åht Pitheå, dit jag på 2:ne 



11. dar ankom, ty natten war så behagelig som dagen. Här 



12. fick jag förfriskning hos Probst. Solander,^ reste så uti 

 skiärena några mihl till nystaden. Begaf mig doch straxt 



13. åht Lule, dit jag anlände samma dag jag reste från 

 Pitheå; gifwandes mig fögan roo, emädan min hogh stod 

 att komma i tijde på fiellen i Lule Lapland, på dett jag 

 där skulle få se Solem inocciduum, som här skulle bättre 

 synas än uti Torneå. 



Reste altså lyckelig. och utan särdeles möda genom 

 nat och dag up för Lul-Elfwen, hwaräst jag fick både 

 mat och skius. De hade här förswarliga båtar, och eij 

 sådane håpar som uti Umeå Lapmark, h:ka woro hop- 

 sydda, att då man steg på sidan gick han sönder, och då 

 man eij med achtsamhet satte sig wälfde. Kom altså på 

 16. 3 dygn till Qvickjock, som ligger inwijd fiellen. Här 



fick jag af den namkunnoga Pastorskan Grot^" förpläg- 

 ning till 8 dagars kost. 



Jag gick om afftonen upför Wall i vari el:r första 

 bärget på fiellsidan, hwilket war tämeligen drygdt; haf- 

 wandes med mig i fölHe en Lapp till tolk och dräng, 

 hälst som ganska sällan någon på fiellen fans, som war 

 mächtig dett swänska språket. Trodde mig eij häller 



