Meesea. 345 



der Nadelwaldregion (Norrl.). Kuolajärvi, Pahto-aapa zw. Märkäjärvi und Kelloselkä (E. af H.). — 

 Le. Karesuanto, in der Nadelwaldregion (Norrl.). — Li. Inari, Kaamasjoki (Sil.); Tankajoki (Hult); zw. 

 Säytäjärvi und Syysjärvi (H.). Utsjoki, Patsjoki, Tsitsanjarga (Popp.). — Lrnur. Njutskanjavr zw. 

 Voroninsk und Porojavr (Kihlm.). 



S. Ög. und När. an einzelnen Fundorten — L. 



N. A., Bu., K. — ST., No. — F., meist nur an wenigen Fundorten und meist in niedriger Lage. 

 Nordgrenze bei 70° n. Br. 



Zentral-Europa, Sibirien, Nord-Amerika. 



506. Meesea triquctra (L.) Aongstr. in Nov. Act. Soc. Upsal. XII. p. 357 

 (1844). [Milium triquetrum L. Sp. pl. 1. ed., p. 1114 (4753). — Meesea tristicha 

 Bryol. eur. fasc. 10, Mon. p. 8, t. 4 (1841).] 



Diözisch. Pn. in lockeren bis ziemlicli dichten, oft ausgedelinten Rasen. Sten- 

 gel bis 15 cm, einfach oder mit 1 — 2 subfloralen Sprossen. Blätter 3zeilig, gleich- 

 gross, aus halb umfassendem, aufrechtem, herablaufendem, breit ovalem Grunde 

 allmählich in eine schmale, gekielte Spitze auslaufend, trocken ± wellig verbogen, 

 feucht mit der oberen Hälfte sparrig-abstehend und die Spitzen bogig aufstrebend, 

 bis 3,5 mm lang und 1,5 mm breit, flach- und ganzrandig oder rings klein gezähnt; 

 Rippe sehr kräftig, mit oder vor der Blattspitze aufhörend; Zellen oberwärts qua- 

 dratisch und kurz rektangulär. Seta bis 10 cm. Kapsel 5 — 6 mm lang und bis 

 2 mm dick, gelbbräunlich, später rotbraun. Sporen 30^ — 44 /j, gelbbraun, dicht 

 papillös. Sporenreife im Juni und Juli. 



In tiefen Sümpfen und Torfmooren. 



F, AI. Finström, Attböle Storträsk (Born.). — N. Esbo, Längträsk (Gottsb.). Tusby, Saksa (Broth.). 



— Ka. Säkkijärvi, Likavajärvi (Krohn). • — Ik. Muola, Äyräpääjärvi (H. Lindb.). Valkjärvi, Mutajoki, 

 Pasuri und Valkjärvi (H. L.). Pyhäjärvi, Lohijoki (H. L.). — St. Ikaalinen, Nygürd (Sundv.). Jämi- 

 järvi (Herl.). — Ta. Vanaja. Harviala (Ranck.). Hattula, Leteensuo (Sundv.). Lammi (Norrl.). Koski 

 (N.). Hollola, Hälvälä (N.). Asikkala, Paakkola und Parinpelto (Norrl.). Padasjoki, Nyystölä (Vain.). 

 Luhanka, Varma (V.). — Sa. Taipalsaari (Simm.). — KL Kurkijoki, Savioja (Jusl.). — Kol. Pass.-st. 

 fq. (Elfv.). Petrosavodsk (W. Nyl.). — Oa. Korsnäs, Rutjilträsk (Ranck.). — Tb. Keuruu, Haapamäki 

 (Kot.); Pihlajavesi (Norrl.). Jyväskylä (Broth.). Laukaa, Äännetkoski (B.). Karstula (B.). Viitasaari, 

 Säynätlampi (B.). Kinnula, Saarenkylä, Mekkojärvi (Roiv.). Pihtipudas, Sydänmaa. Harjula (R.); 

 Muurasjärvi, Urpila (R.). — Sb. Virtasalmi, Montola, Pölkönjärvi (Kyylik.). Kuopio, Jynkkä (Kot.): 

 Pietarinlampi (Kyyhk.): Lehdonkylä, Kasurila (K.). Kaavi, Losomäki (Kyyhk.). Nilsiä, Kirchdorf, 

 Syväri (Kyyhk. und Kot.); Kuuslahti, Jaakonlampi (Kyyhk.); Loutteinen (K.); Valkeinen suo und Raha- 

 senmäki (Kot.). Juuka, Halivaara (K.). Maaninka, Pöljä, Mikkojärvi und Riitaniitty (Kyyhk.). Rauta- 

 vaara, Haukamäki (K.). — Kb. Juuka, Juuanvaara (Kot.); Nunnanlahti (K.). — Kon. Suojärvi, Pöpön- 

 saari (Norrl.). Selki (N.). Jalguba (Popp.). Tiudie (Ängstr.). — Oft. Kajana (Lackstr.); Lehtovaara 

 (Kyyhk.). Paltamo (Broth.). Sotkamo. Isoniitty und Mustinjoki (K.). Kuhmoniemi, Kellojärvi und 

 Kuivajärvi (Kyyhk.). Ristijärvi (Lackstr.). Suomus.-ralmi, Säynäjäjoki, Kivijärvi und Ulkupuro (Kyyhk.). 



— Kpom. Kontokki (Vain.). Siiterinvaara (Bergr.). — Ob. Simo (Ras.). Alatornio, Kalkkivuori (R.). 

 Rovanlemi (Hult). — A'. Kuusamo, zw. Haataja und Oivanki (Broth.); Riisijoki (E. af H.); Kitkajoki 

 (Sil.); zw. Salminen und Kesälahti (Broth.). Kuolajärvi, im südöstl. Teile st. fq. (Roiv.). — Lhem. Kolari 

 St. r. (Hult). Kittilä fq. (H.). Kuolajärvi, Alapeteri, Ahma-aapa (Linnan.); Sallajoki (Broth.); Pahto- 

 aapa und Renkkuma-aapa (E. af H.); im zentralen Teile an mehreren Fundorten (Roiv.). — Le. Kut- 

 tanen, Karesuanto und Maunu in der Kieternregion (Norrl.). — Li. Inari, Tankajoki, Kurtonkoski und 

 Tenojoki, Sammelinköngäs, in der Nadelwaldregion (Hult); Tenojoti, Yliköngäs und Hammastunturit. 

 in der Birkenregion (H.). — Lt. Kivijärvi, zw. Kossijäyr und Ruokojäyr (Roiv.). Pippojok (R.). Tsipna- 

 volok (Broth.). — Lp. Orlov (Kihlm.). — Lv. Tschavanga (Brenn.). 



S. Sh., Sm., ög.. När.—L. 



N. A., Bu., Br., jVc, SB.. NB. — ST., No. und F.. am reichlichsten in der subalpinen Region. Steigt 

 bis 1,400 m hinauf. 



Spitzbergen, AVest- und Zentral-Europa, Sibirien, Nord-Amerika. 



507. Meesea trichodes (L.) Sprue, in Ann. and Mag. Nat. Hist. II. Ser., III. 

 p. 369 (1849). [Bryum trichodes L. Sp. pl. 1. ed., p. 1120 (1753). — Meesea iiliginosa 

 Hedw. Descr. I. p. 1, t. 1 et 2 (1787).] 



Polyözisch (autözisch und synözisch). Rasen dicht, 1^ — 4 cm, selten höher. 

 Stengel büschelästig und gabelteilig. Blätter 8zeilig, kaum herablaufend, nach 

 oben allmählich grösser, aufrecht-abstehend, zuweilen einseitswendig, rinnig-hohl, 

 obere verlängert lanzettlich-linealisch, mit abgerundeter, selten scharfer Spitze, 



