Necke ra. 411 



An alten Waldbäunien, seltener an Felsen. 



F. AI. Jomala, Ramsholm (Arrh.). Saltvik, Harald^ljy (Born.). — Ab. Pargas, Loftsdal (Elfv.). 

 Kimito, Skog.sböle, Gästerby (01s.). Halikko (Niki.). Lojo, Ojamo (H. Lindb.); Jalassaari (H. L.); Maila 

 (Jusl.). Sammatti (Sei.). Vichtis, Ollimäki (Broth.). — N. Ine;a. Kälkft (W. Brenn.). Kyrk.^lätt, Obb- 

 näs (Ju.sl.). Esbo, Kasbärget (Buch). Heisinge, Hoplaks (Malmgr.); (lumläkt (Norrl.). Borgä, Tirmo 

 <Jusl.); Sundö (Sael.). — Ka. Sippola, Ruotila (Kuj.). — Ik. Kivennapa (Mela). Metsäpirtli (H. Lindb.). 

 Pyhäjärvi, Riiska (L:\ng); Polvananniemi (H. Lindb.). — St. Yläne, Kolva (.Sahlb.). Hämeenkyrö (Simm.). 



— Ta. Asikkala (Norrl.). — Sa. Valkeala (Sundv.). Kangasniemi, Tuomarinvuuri (Lackstr.). — ■ Kl. 

 Valamo (Norrl.). .Taakkima, Puutsalo (Lindb.). — Kol. Humbaritsa (Elfv.). — Oa. Närpes^ Benvik 

 (Nerv.). — Kon. Kivatsch (Slmm.). Pirttiniemi (Norrl.). Dianova gora (Kullh.). 



S. BL, Sm., ög.. Dld.. När., Srml., Upl., Dir., Gslr., Hls. und Mpd.. meist nur von wenigen Fund- 

 orten bekannt. 



N. A., Bu. und JL.. meist an der Westseite des Kristianiafjords und längs dem Drammenelv. 

 grenze bei 60° 9' n. Br. 



Europa, Kanaren, Kaukasus, Kaschmir, N. W. Himalaya, Sibirien, Amurgebiet, Japan, Yunnan, 

 Nord-Amerika. 



.098. Ncckcra oligocarpa Bruch JNIscr. in Hartm. Sk. Fl. ed. 5, p. 338(184!)). 

 \}seckera pennata var. tenera C. Müll. Syn. II. p. 50 (1850).] 



Autözisch. Pfl. in lebhaft grünen, im Alter bleichgrünen, trocken ± glänzen- 

 den Rasen. Sekundäre Stengel aufsteigend oder hängend, bis 12 cm, ziemlich regel- 

 mässig fiederästig, häufig mit kleinblättrigen Sprossen; Äste abstehend, verschmä- 

 lert. Laubblätter eilänglich und zungenförmig, plötzlich kurz zugespitzt, etwa 

 1,3 mm lang und 0,45 mm breit, in der Spitze gezähnelt. Kapsel eingesenkt, oval, 

 1,5 mm lang und 0,75 mm dick, licht bräunlich, später rotbraun. Deckel kurz 

 und schief geschnäbelt. Haube wenig unter den Deckel reichend, nackt. Sporen- 

 reife im Mai und Juni. 



In Felsspalten und Höhlungen kalkfreier Gesteine. 



F. AI. Finström, Godby (Nerv.). Kökar, Idö (Bom.). Föglö, Juddö (B.). — Ab. Abo, Runsala, 

 Huiskala (Buch). St. Karins, Ispois (Link.). Uskela, Linnamäki (Lindb.). Lojo, Askola (H. Lindb.). 

 Vichtis (W. Nyl.). — A". Nurmijärvi (Tennb.). Elimäki (Tigerst.). Orimattila, Kalliojärvi (Link.). — 

 Ka. Vehkalahti, Suurniemi (Krohn). Wiborg (Nerv.). Antrea, Papinsaari und Liikola (Lindb.). — //;. 

 Rautu (Mela). Pyhäjärvi, Konnitsa (H. Lindb.). — St. Nystad (Nerv.). Yläne (Sahlb.). Eura (Rönnb.). 

 Ruovesi (Norrl.). — Ta. Kuhmoinen (Norrl.). Hartola (Bonsd.). Sysmä, Kammiovaara. Korpilahti 

 und Luhanka pass. — st. fq. (Vain.). — Sa. Valkeala (Sundv.). Willmanstrand (Buch). Lappee, Niemi- 

 nen (B.). Ruokolahti, Imatra (Nerv.); Kouvola (Häyr.). Kangasniemi (Lackstr.). Ny.slott (Carl.). — 

 Kl. Kurkijoki,Uhtjärvi (Jusl.). Valamo (Norrl.). Jaakkiraa (Jusl.). Sortavala, Kirjavalahti st. fq. (Norrl.). 

 Ruskeala (W. Nyl.). Suistamo, Uuksujärvl, Roikonkoski und Saika (Link.). — Tb. Virrat (Simm.); Tori- 

 seva (Broth.). Petäjävesi, Mäntymäkl (Ruor.). Jyväskylä, Haapakoski, Kanavuori (E. af H.). Toivakka 

 (E. af H.) Laukaa (Broth ). — Sb. Kuopio fq. — pass. (Link.). Kaavi und Nilsiä st. fq. — pass (Kot.). 

 Maaninka pass. — st. r. (Roiv.). Pielave^i st. r. (R.). — Kb. Tohmajärvi, Akkala (Kot.). Korpiselkä, 

 Eevanvaara (Link.). Polvijärvi und Juuka st. fq. (Kot.). Pielisjärvi, Koli (Linnan.). — Kon. Suojärvi. 

 Huukka (Link.). Rogosa (W. Nyl.). Kentjärvi (Norrl.). Pirttiniemi (Kullh.). Perguba (Sahlb.). Dia- 

 nova gora (Simm.). — Oft. Kajana (Brenn.). Sotkamo, Jormasjärvi, Ketrinsaari (Kyyhk.); Hepolehto 

 (K.). Kuhmoniemi, Portinlouhikko und Iso Naurisvaara (E. af H.). Suomussalmi, Saarnakallio und 

 Katiskalammenkallio (Kyyhk.). — Ob. Aavasaksa (Nyb.). — K. Pudasjärvi. Hampusvuori (E. af H.). 

 Kuusamo, an mehreren Fundorten (Broth., E. af H.). — Lkem. Kolari und Kittilä fq. (Hult). Kuolajärvi. 

 Perävaara st. cop. (E. af H.); Rantanenäkevaara (E. af H.). — Le. In allen Regionen, wenngleich sehr 

 spärlich (Norrl.). — Li. Sodankylä, Sakatinpahta (Hult). Inari, Tirro (H.). Utsjoki, Muddu.^järvi (H.). 



— Lim. Kandalaks, Schelesnaja (Broth.). Porjaguba und Umba (Sei.). Tschun und Hibinä (Broth.). 

 Lt. Rotsvaar (Roiv.). 



S. Norrland, in allen Provinzen mit Zentrum in Hls.. Mpd. und Äng. Südlicher nur an wenigen 

 Fundorten in Gstr. und an einem in Upl. beobachtet. 



N. A., Bu.. Br.. Ne., R.—ST. und Tr. Nur im Schiefergebiete und dort meist im Binnenlande in 

 der subalpinen Region, wo sie z. B. in Gudbrandsdalen und Dovre häufig ist. In niedriger Lage und in 

 der alpinen Region selten. 



Steiermark, Tirol, Sibirien, Nord-Amerika. 



599. Ncckcra fontinaloides (Lam.) Lindb. Muse, scand. p. 40 (1879). [Hyp- 

 num fontinaloides Lam. Enc. meth. III. p. 164, sp. 12 (1789). — Neckera pumila 

 Hedw. Descr. III. p. 49, t. 20 (1792).] 



Diözisch. Pfl. in licht-, dunkel- oder gelbgrünen, etwas glänzenden Rasen. 

 Sekundäre Stengel 3 — 10 cm, unregelmässig bis regelmässig fiederästig; Äste kurz 



