("-iimpyüum. 463 



Aut kalkhaltigem Boden, kalkhaltigem Gestein und am Grunde alter Baum- 

 stämme. 



F. AI. Eckerö (Arrh.). Jomala, Ramsholm (Bom.). Finström, Bartsgärda (B.). Saltvik, an meh- 

 reren Fundorten (B.). Sund, Gesterby (B.). — Ab. Pargas, Storgard, Björko und Tara (Elfv.). Sagu, 

 Träskby (Buch). Karislojo. Tesjärvi (Sundv.). Lojo, an mehreren Fundorten (Lindb., H. Lindb.. E. 

 af H., Sundv.). — N. Helsingfors (Lindb.). Inga, Verkholm (W. Brenn.). Heisinge, Degerö (Buch). 

 Lovisa (Häyr.). Hogland (Lindb.). — St. Ikaalinen, Nygärd (Sundv.). — Ta Hattula, Yli-Savijärvi 

 (Ranck.). Hollola, Hersala (Norrl.). Asikkala, Laitiala (N.). Kuhmoinen, Kotavuori (Broth,). Korpi- 

 lahti, Päiväkunta (Häyr.). — Kl. Sortavala, Kirjavalahti (Norrl.). Suistamo, Loimala (Kuj.). Pälkjärvi, 

 Pitkäniemi (Broth.). — Oa. Replot, Vallgrund (B.). — Tb. Virrat, Helvetinjärvi (B.). — Sb. Kaavi, Siika- 

 järvi, Huosiaisniemi (Kot.). Juuka, Petrovaara, Saarijärvi, Sotisaari (K.); Halivaara (H.). — Kon. Jal- 

 guba (Simm.). Koselma (S.). Pirttiniemi (Kullh.). — Om. Alajärvi, Vesterbacka, Huosianmaankallio 

 (Backm.). Vindala, Viitaniemi (B.). — K. Kuusamo, Marttila (Broth.); Kitkajoki, Jyrävä (B.); zw. Lii- 

 kanen und Sovajoki (B.); Paanajärvi, Kuoppaoja (B.). — Lkem. Kolari, Manaoja (Hult). 



S. Sk. — Gstr., Äng. und PL. 



N. Sm. pass., A. Kristiania. Ringerike. JL. Sandefjord. K. Lom. NT. Stjordalen. No. — F. 

 Kordgrenze bei 70° 15' n. Br. 



Europa, Kaukasus, We-t-Himalaya, Sibirien, Japan, Nord- Amerika. 



655. Campylium protensum (Brid.) Kindb. Eur. and X. Amer. Brsin. I. 

 p. 121 (1897). [Hypmim protensum Brid. Muse. rec. II. P. II. p. 85, t. 2, f. 3 (1801). 



— Amblyslegiiim protensum Lindb. Muse, seand. p. 32 (1879).] 



Diözisch. Tracht von C. chrysophyllum. Pfl. in lockeren bis dichten, grünen 

 oder gelbgrünen bis goldgelben Rasen. Stengel meist kriechend und mit Rhizoiden- 

 büscheln an der Unterlage haftend, reichlieh beästet. Stengelblätter deutlieh herab- 

 laufend, sparrig abstehend bis zurüekgekrümmt, aus verengter, breit herz-eilör- 

 miger Basis plötzlich in eine lange, rinnige Pfrieme verschmälert, bis 2 mm lang 

 und bis 0,9 mm breit, ganzrandig; Rippe fehlend, zuweilen einfach, selten bis zur 

 Blattmitte reichend; Zellen wie bei C. stellatum. Seta 2 — 3 cm. Kapsel bis 2,5 mm 

 lang. Ring 4reihig. Deckel gespitzt. 



Auf Kalk und kalkhaltigen Gesteinen und deren Detritus, sowie auf modern- 

 dem Holz. 



F. AI. Saltvik. Kvarnbo und Rangsby (Bom.); Liby (Broth.). Sund (Hult); Gesterby tjänan (Bom.). 



— Ab. Pargas. Lindberg und Skräbböle (Elfv.). Bromarf, Räkuby (Sundv.). Karislojo, Niemi (Sundv.). 

 Lojo, an mehreren Fundorten (Lindb., Jusl., Hult, H. Lindb.). Pusula, am Kalkbruche und Kärkölä 

 (Broth.). — iV. Ekenäs, Tvärminne (H. Lindb.). Sibbo, Hitä (Ekm.). Lovisa (Häyr.). — Ka. Wiborg, 

 Kaislahti (W. Nyl.). Antrea, Oravankytö (Lindb.). — St. Pirkkala (Simm.). — Ta. Lammi, Evo (Norrl.). 

 Hartola (Bonsd.). — Sa. Kangasniemi, Ohensalo (Lackstr.). — Kl. Kurkijoki (Jusl.). — Kol. Vosnes- 

 senje (Elfv.). Petrosavodsk (Kullh.). — Tb. Keuru, Mänttä (Sael.). Jyväskylä (Broth.). Viitasaari (B.). 

 Kinnula. Koukoniemi (Roiv.). Pihtipudas, Sydänmaa, Isoaho (R.). — Sb. Kuopio, Puutosmäki, Kalkki- 

 saari (Link.); Suovu, Paloisjoki (L.). Kaavi, .Siikajärvi, Huosiaisniemi (Kyyhk. und Kot.); Riihisaari 

 und Lo^omäki (Kot.). Nilsiä, Niinivaara, Louhilampi (Kot.); Tahkomäki (Kyyhk.). Maaninka, Haa- 

 tala, Tikkala (Roiv.). Rautavaara. Hankamäki cpp. (Kyyhk.). — Kb. Tohmajärvi. Akkala (Kot.). 

 Juuka, Juuanvaara (Kot.); Nunnanlahti (K.); im Kalk- und Serpentingebiete fq. (K.). Polvijärvi, Sola, 

 Repovaara (K.). Pielisjärvi, Koli (Linnan.). — Kon. Kentjärvi und Jalguba (Simm.). Pirttiniemi (Kullh.). 



— Om. Alajärvi, an einigen Fundorten (Backm.). — Oh. Kajana (Lackstr.). Paltamo, Kives (Lackstr.); 

 Melalahti (Kyyhk.). Sotkamo, Talvivaara (K.); Sarrenniemi und Natula (K.); Kohvorinsaari (K.). Puo- 

 lanka, Tulijoki und Toriseva (K.). Suomussalmi, Kirchdorf (Vain.). — 05. Rovaniemi, Tervo (Brenn.). — 

 Lkem. Kittilä, Kirchdorf (Hult). — Li. Inari, Toivoniemi und Kopsusjärvi (H.). — Lim. Tupujoki (Lin- 

 nan.). — LI. Pummanki (Broth.). 



S. ÖL, Sm. 



N, A Kristiania. Ringerike pass. 



Europa. Kaukasus, West-Himalaya, Sibirien, Nord-Amerika. 



656. Campylium stellatum (Schreb.) Br>hn in D. K. X. Vid. Selsk. Skrift. 

 1892, p. 61 (1893). [Hypnum stellatum Schreb. Spicil. fl. lips. p. 92 (1771). — Am- 

 blystegium stellatum Lindb. Muse, seand. p. 32 (1879).] 



Diözisch. Meist - kräftige Pfl. in ± tiefen, grünen oder gelbgrünen bis gold- 

 gelben oder gebräunten Rasen. Stengel meist aufrecht oder aufsteigend, bis 10 cm, 

 selten höher, ohne oder mit spärlichen Rhizoiden. Stengelblätter kaum herab- 

 laufend, sparrig abstehend, aus verengter, abgerundeter Basis breit eilanzettlieh. 



