Донцю не мало, не багато, а цілих 2478 дес. Що ДО 

 України Слободської, то тікаючи від Ляхів та від своєї 

 військової старшини, народ, захвачуючи під оселі нові 

 ніким незаняті землі, селився поперед усього по річ- 

 кам — Ворсклі, Донцю та иншим, і у власність йому по- 

 пали піски, що лежали по цім річкам. Таким поби- 

 том багато пісків перейшло у власність українських 

 громад. Не мало їх перейшло і від панів після скасу- 

 вання кріпацтва, бо пани, віддаючи здебільшого селя- 

 нам гірші землі, накидали їм і піски. В Харьківщині, 

 Чернігівщині та Полтавщині у селян лічиться усього 

 835,000 дес. непридатної землі; більшість її складається 

 з піску. За останні 200 літ ніколи не жилось у нас 

 селянам добре, а тепер, як намножилось народу, як 

 земля стала гірше родити, а луки затолочились, як 

 вирубали ліс, побільшали податі і усе подорожчало, як 

 волі стало меньше, то й зовсім жити стало важко. По- 

 ліпшити житя селяшгаа-хлібороба не так то просто. 

 Треба йому і волі дати, і землі '), і лісу 3 ) прибавити, 

 і податі зменьшити, і грамоті підучити, і як землю 

 обробляти, щоб побільшали врожаї, і як ліс садити й 

 ростити, щоб була з нього хата й віз та инше з свосї 

 деревини. Коли їдеш українським селом, то бачиш 

 хатки, зроблені з хворосту, абож глини (саманні); вкриті 



] ) Наділи у трьох лівобережних Українських губерніях такі: 



На ревизську: На наличну душу: 

 В Полтавській губ. на душу 



чоловіків пада 2 д. 1200 кв. с. 1 д. 1М0 кв. с. 



В Чернігівській З „ 940 „ „ 2 „ 240 „ „ 



„ Харьківській З „ 1440 „ „ 2 „ 720 „ „ 



-) ."Псу у сільських грсмад 3-х губерній лічиться 410.000 дес, 



а у панів 940.000 десят. 



