^ 27 



den, og da den æder sent paa Sommeren og om Efteraaret, vil det Tilvæxttab, den foraar- 

 sager, vistnok være ringe og dens Indvirkning paa Skoven i det Hele ubetydelig. Det bør 

 her endnu nævnes, at forskjellige >U g le« -Larver. >Knoporme«, hertillands ligesom andensteds 

 ofte gjore Skade i Planteskolerne ved at fortære eller gnave de unge Planter. 



Af de Aarevingedes Afdeling er det især Bladhvepsene, som have en storre skadelig 

 Indvirkning paa Skovkulturen. Paa flere Steder her i Landet og til forskjellige Tider har 

 Arter af denne Familie gjort anselig Skade ved at afæde Naalene i Naaletræbevoxninger. Et 

 stort Angreb af en Bladhveps, af Prof. Schiødte bestemt som Nematus Erichsonii, paa Lærk 

 fandt igjennem en længere Aarrække Sted i Almindingen paa Bornholm, nemlig fra 1840— 1847. 

 I dette Tidsrum optraadte Insektet næsten hvert Aar i stort Antal og ødelagde talrige Lærk, 

 saaledes at Bevoxningen, 120 Td. Ld., nær var bleven helt tilintetgjort. Bekjendte ere ogsaa 

 de gjentagne betydelige Angreb i 60'erne, 7o"erne og So'erne af Ly da alpina Klug. (tildels i 

 Forbindelse med en Nemalus) paa Granbevoxningerne i Palsgaard Plantage. Nævnes kan det 

 endnu, at Lophyrus ruftis i 1881 afaad Naalene i en isaarig Bjergfyrbevoxning (20 Td. Ld.) i 

 Tisvilde Hegn. Af mere underordnet Betydning ere Træhvepsene af Slægten Sirex, hvis Larver 

 leve i Naaletræernes Ved, idet de ikke angribe ganske sunde Træer, men kun sygnende eller 

 fældede; ved deres Gange kunne de dog forringe Veddets Værdi. Heller WktS\îRgXç.n Xiphydr ta, 

 hvis Larver leve i El og andre Lovtræer, synes at have synderlig Betydning. 



I ældre Beretninger træffer man undertiden Angivelser om, at Myrer have gjort Skade, 

 hvad der dog, saa vidt man kan skjonne, beror paa Feiltagel.ser; Skaden har været forvoldt af 

 andre Aarsager og Myrerne kun tilstede som tilfældige Gjæster. 



De navnlig paa Egen saa hyppige Galhvepse foraarsagc sjelden nogen nævneværdig 

 Skade; dog kjendes et enkelt Tilfælde af, at unge Ege i en Planteskole vare saa fulde af Gal- 

 æbler [Cynips scutellaris], at de tyngedes ned til Jorden, og jævnlig kunne Egebladene være 

 bedækkede af saa mange Galler, at talrige Blade blive misfarvede, hvad der vel ikke er uden 

 Betydning for Træet'). 



De øvrige Insektordener træde mere i Baggrunden; enkelte Former have dog nogen 

 Betydning. Saaledes den til Bladlusene hørende Chermes abietis, der ved sine koglelignende 

 Galler paa mange Steder ødelægger talløse Granskud og undertiden endog, naar Gallen findes 

 paa Topskuddet, kan give Anledning til lignende uheldige Stammeformer som Tortrix bitoliana 

 for Fyrrens Vedkommende. Andre Bladlus menes ved at stikke Stamme og Grene at berede 

 VeienTor Svampesporers Indtrængen i Træerne. 



Sluttelig skal endnu nævnes de til Edderkoppernes Afdeling hørende Galmider, 

 Phytoptus, hvis Virkninger i Form af Filtdannelser, Bladbukler, Punggaller, indrullede Blad- 

 rande, Knopgaller etc. .saa hyppig ses paa vore Skovtræer. De have dog kun ringe Betydning. 



Snyltesvampe ^Cha mpignons parasites > - . 



Videre rækkende Erfaringer angaaende Svampeangreb i Skovene strække sig neppe ud over 

 de sidste 12 k 15 Aar, og det er først siden 1877, at der i vor Literatur (Tidsskrift for Skovbrug) 

 foreligger mere specielle Meddelelser desangaaende. Ikkun enkelte spredte Iagttagelser gaa forud. 



') Ogsaa visse Galmyg kunne optrsede skadelig ; saaledes odelægger Qecidomyia salicis talripe ('il^L^rene ved ,in<: .^laengelgaller. 

 •') Dette Afsnit er udarl-eidet af Docent E. Rostrup. 



