anden høitliggende, bakket, af Mosehuller og Smaasoer opfyldt Strækning (Korsbjerg 201 F., 

 Rudeskov, Sandbjerg 270 F.). MoUeaaen er 5 Mile lang, den udspringer ved Uggeløse, 

 gjennemstronimer Bastrupso (94 F".), Farumso. Fureso og falder i Øresund ved Strandmøllen. 

 I selve Skovene er Terrainet i Reglen bolgeformigt, sjeldnere bakket, men overalt gjennem- 

 skaaret af en Mængde Moser og Mosedrag. 



Falster kan tiltrods for de ringe Holder, der findes, ikke kaldes flad, da Heldningerne 

 ned imod de lavere Strøg ikke ere saa ganske ubetydelige. Hovedvandskjellene udgaa fra et 

 Knudepunkt midt paa Oen (Horreby Mølle 75 F.), hvorfra der løber et Vandskjel mod Øst (med 

 en Høide af indtil 118 F.), et mod Syd (82 F.), et mod Nordvest, hvor Falsters høieste Punkt, 

 Bavnehoi ved N. Vedby 139 F., findes. I selve Skovene er Terrainet for det Meste fladt og 

 lavtliggende, med en Middelhoide af 20—35 ^'^d, med lidt større Høide i den ostlige og 

 nordlige Del. 



Bornholm. Gjennem Øens Midte strækker sig et Høideparti, Høilyngen, fra Nordvest til 

 Sydost (300—350 F.) med jævnt Aft'ald til begge Sider. Høilyngen har en bølgeformig Over- 

 flade, gjennemskaaren af dybe Kløfter. Her findes Hovedmassen af Statens Skovbesiddelse paa 

 Oen grupperet omkring dennes høieste Punkt »Rytterknægten«, 516 Fod o. H. I den nordlige 

 Del af denne Høislette ligger Rø Plantage i en Mils Afstand fra Almindingen. Mod Syd og 

 Vest er Landet i det Hele lavere og mindre kouperet. Fra Høilyngen løbe en Mængde Vandløb 

 til alle Sider, de fleste ere dog ubetydelige. Blandt de største kan nævnes Blykobbeaa, der 

 lober mod Vest og falder ud mellem Rønne og Hasle. 



De jydske Skove paa Østkysten; høre alle til Stendrup Distrikt. De ere fordelte 

 paa en høitliggende Skraaning, der udgaar fra den jydske Høideryg'), som her har en Høide 

 af et Par Hundrede Fod, og hvor den for sin vide Udsigt bekjendte Skamlingsbanke (360 F.) 

 ligger. I selve Skovene er Terrainet jævnt eller bølgeformigt, kun enkelte Steder lidt bakket. 



Skovdistrikterne paa den jydske Høideryg, Buderupholm og Silkeborg Distrikter, 

 ere begge høitliggende med for det Meste stærkt bølgeformigt eller bakket Terrain. Buderup- 

 holms Skove ligge paa den østlige Side af Hovedvandskjellet, i Nærheden af hvilket det høiest 

 liggende Skovparti Fællesskov med Vældskov og Mørkeskov findes. Dets Middelhoide er mellem 

 260 og 280 F., i den nordlige Del med Høidepunkter paa 256 F. (høie Odde) i den sydostlige 

 Del paa 348 F. De øvrige til Distriktet hørende Skove, der ligge samlede lidt længer mod 

 Ost, have en Middelhøide af 200 — 220 F. med Høidepunkter paa 275 F. i Bjergeskov, 300 F. i 

 Brenneskov og 339 F. i den sydlige Del af Hesselholt. 



De Silkeborgske Skove ligge paa begge Sider af Danmarks største Vandlob, den 

 19 Mile lange Gudenaa, der paa dette Sted bugter sig gjennem en Række af Søer — Julsø, 

 Borresø, Bradso og Silkeborg Langsø (59 F.) — og omgives af betydelige tildels skovklædte 

 Høider. Paa den nordlige Side, i Nordskov, hvor Terrainet hæver sig til 2 à 300 Fod og falder 

 brat af baade mod Nord og især mod Syd, findes de bekjendte Udsigtspunkter: Dronninge- 

 stolen, 208 F., Ulvehoved, 232 F., Tondalshoved, 234 F. Paa den modsatte Side ligger fra 

 Nordvest til Sydost, Vesterskov med Punkterne: Frederik den Syvendes Hoi, 391 F., Dybdals- 

 bakke, 365 F. og Frederikkehøi, 350 F., Østerskov med Tindbjerg, 205 F., og Sønderskov med 

 Aasen, 297 F. Terrainet i selve Skovene er for det Meste stærkt kouperet. 



') Falbe-Hansen og Dr. W. Scharling. Danmarks Statistik. Iste B. p. loo 



