(Indlæget) og ca. iioo Tdr. L. omkring Lundehuset i Klemensker (Ro Plantage). I Indlæget paa- 

 begyudtes Tilkultiveringen i 1851, i Rø Plantage i 1865. Blykobbe Plantage er en Flj'A'-esands- 

 strækning, der efter Forslag, indgivet 18 19 til Rentekammeret, blev dæmpet og beplantet af den 

 tilsynsførende Sandflugtskommissair, Kancelliraad Jespersen af Seiersgaard. Plantagen bestyredes 

 derefter af de følgende Sandflugtskommissairer, indtil den i 185 1 lagdes under Bornholms 

 Skovdistrikt. 



Stendrup Distrikts Skove ligge i 3 Grupper med betj-delige indbyrdes Mellemrum, 

 nemlig Stendrupgruppen, Fovsletgruppen og Vargaardgruppen. Af disse har den førstnævnte 

 sikkert været i Kronens Besiddelse i umindelige Tider, men Skovene have her ligesom saa 

 mange andre Steder tidligere haft en langt større Udstrækning end nu tildags; i 1788 fik 

 Bønderne som V^ederlag for Græsningsretten henimod Halvdelen af Skovarealet overdraget til 

 fri Eiendom. 



Fovsletskovene hørte oprindelig til to adelige Gaarde, Drendrup og Fobislet, der i 15S4 

 ved Salg eller Mageskifte kom i Kongens Eie. De vare derefter Kongelige Forpagter- eller 

 Pensionatsgaarde indtil Udparcelleringen og Salget i 1793 og 1797, hvorved Skovene bibeholdtes 

 som Statseiendom. 



Vargaard , der ligeledes fordum var en Herregaard , kom under Frederik den Anden i 

 Kronens Eie, og var derefter en kongelig Gaard, indtil den i 1792 solgtes, ved hvilket Salg 

 Skovene bibeholdtes. 



Buderupholm Distrikt er ligesom Silkeborg Distrikt en nyere Domaine. Det har 

 forhen hørt under tre forskjellige Hovedgaarde. Den større Del, hvorefter Distriktet har sit 

 Navn, stammer fra Hovedgaarden Buderupholm, som efterat være gaaet gjennem mange Eieres 

 Hænder blev afstaaet til Statskassen, der i 1842 solgte Godset, men beholdt 1300 Tdr. L. af 

 Skovene. En anden Del hørte under Lundbæk Hovedgaard ved Nibe og kjøbtes i 1845, 

 medens en tredie Del, der tilhørte Hovedgaarden Restrup et Par Mil Vest for Aalborg, 

 erhvervedes i 1848. Paa denne Maade erholdt man et anseligt og godt arronderet Skovdistrikt 

 paa c. 3360 Tdr. L. 



Silkeborg Gods nævnes i Begyndelsen af det 14de Aarhundrede og flere af dets 

 Besiddere kjendes. I det følgende Aarhundrede gik det over til Kirken, men ved Reformationen 

 1536 kom det i Kongens Magt og var en Tid lang kongeligt Lehn og Sædet for en Lehns- 

 mand. Senere blev Gaarden nedbrudt og Markerne udlagte til Rytterkobler. Ved Ryttergodsets 

 Salg kom det i 17671 privat Eie, det gik derefter gjennem flere Eieres Hænder, indtil det i 1823 

 ved tvungen Auktion for Skatter m. m. blev tilslaaet den Kongelige Kasse for 143 000 Rdl, foruden 

 Restancerne, der ikke ere opgivne. V^ed kgl. Resol. af 29de August 1837 blev det bestemt, at Skovene 

 skulde forbeholdes som Domaine. Senere gik Bøndergodset (i 1857) o^er til Selveiendom, hvorved 

 ca. 84 Tdr. L. blev lagt til Skovene, der nu indtage et Areal af 5331 Tdr. L., medens Resten 

 af de paa Bønderjorderne henstaaende Træer enten bortsolgtes eller overlodes de nye Selveiere. 



Skovdistrikterne paa Heden have, som foran nævnt, deres Oprindelse fra de Op- 

 dyrkningsforsøg , som Regjeringen fra Midten af forrige Aarhundrede lod foretage i de øde og 

 ufrugtbare Strækninger, der som Lynghede indtage en saa stor Del af Landets Overflade. 

 I 1759 indkaldtes saaledes en Del tyske Kolonister, der skulde opdyrke nogle af de aller- 

 daarligste Partier i Jylland, nemlig Alheden og Randbol Hede, og der grundedes i dette Øiemed 



