Godset efter Generalkrigskommissair Classens Dod i 1792 vcii Testamente kom i Landgrev 

 Carl af Hessens Eie, men af denne i 1804 blev overdraget til Kronprinsen (Frederik den Sjette). 

 Ved Salget af Fæstegodset i 1854—55 ') beholdt Staten Skovene. Tisvilde Hegn staar paa et 

 gammelt og meget farligt Flyvesandsareal , der kun med de største Anstrengelser og efter et 

 tyveaarigt Arbeide er blevet dæmpet. Samtidig med Dæmpningen, der paabegyndtes i 

 1724—25, blev der pletvis og paa de gunstigste Lokaliteter gjort Forsøg med Skovkultur, der 

 fortsattes gjennem den sidste Halvdel af forrige Aarhundrede, i hvilket Tidsrum Skoven ogsaa 

 maa antages at have faact sin nuværende Begrænsning. Det første betydeligere Arbeide i 

 Retning af Skovkultur skriver sig dog først fra 1793, i hvilket Aar der udsaaedes 1000 ff 

 Fyrrefrø, og herefter fortsattes Tilkultiveringen med forskjellige Arter Naale- og Løvtræ, saa 

 at der i 1826 var 677 Tdr. L. og i 1856 1324 Tdr. L. bevoxet Areal. 



Odsherred Distrikt maa antages at være oprettet i Tidsrummet mellem 1778 — 1783, 

 i hvilket Kongsøre, Ulkerup og Grævinge Skove samt den nordlige Del af Annebjerg Skov 

 efter Udskiftningen bleve indfredede og fik en egen Bestyrer. Senere er Distriktet blevet udvidet. 

 Saaledes bestemtes i 1799 Sonnerup og Ellinge Skove til Skovkultur, Høve Krat indtoges i 

 1844 efter Overenskomst med vedkommende Fæstere og blev senere udvidet ved Overgangen 

 af Statens Fæstegods til Selveiendom. Jyderup Skov bestaar af 4 forhenværende Fæstegaarde, 

 der nedlagdes paa Grund af Jordens ringe Beskaffenhed og i 1843 bestemtes til Skovkultur. 

 Grønnehave kjøbtes i 1842. 



I ældre Tid var Falster en kongelig Domaine og Landet overladt som Livgeding 

 eller Enkesæde til tre Dronninger, der havde Residens paa Nykjøbing Slot. Godset solgtes 

 i 1766 2), men allerede i 1791 kjøbtes den Del, hvortil de sydHge Skove hørte, tilbage af 

 Staten, der efterhaanden udparcellerede og solgte Godset, men beholdt Skovene, af hvilke der 

 dannedes det Vestenborgske eller Søndre Falsterske Distrikt. Dernæst kom Staten i [799 i 

 Besiddelse af Hvededals Gods og Vaalse By. Ogsaa her solgtes Godset efterhaanden fra, medens 

 man beholdt Skovene, af hvilke Hvededals eller det Nordre Falsterske Distrikt dannedes. Det sidste 

 havde i Aaret 1842 en Størrelse af 1103 Tdr. L., men allerede i 1850 begyndte man at sælge 

 af dets Skove. Først bortsolgtes nogle mindre Stykker, men tilsidst kom hele Resten til 

 Auktion i 1869 og afhændedes for 200 cxx) Rd. Senere solgtes Hvededals Skovridergaard og 

 et Skovløberhus med Tilliggende i Nørre Alslev. Ogsaa af det søndre Distrikt blev der solgt 

 Skove bort i Aarene fra 1837 — 1868 med et Areal af tilsammen 79 Tdr. L. 



Den ældste Del af Bornholms Distrikt, Almindingen, der bestemtes til Indfredning 

 ved Kgl. Resol. af 6te August 1800, havde i Slutningen af forrige Aarhundrede en Størrelse af 11 OO 

 Tdr. L., hvoraf ca. 1 50 Tdr. L. bestod af tæt sluttet gammel Egeskov blandet med Avnbøg, Resten 

 var Lynghede, der tjente til ussel Græsgang for hele Øens Kreaturer. Den blev i 1805 — 1809, 

 efterat Grænserne vare regulerede og Arealet forøget med 300 Tdr. L., indhegnet, hvorefter de 

 ubevoxede Strækninger bleve tilkultiverede med Naaletræ og Bøg. I 1842 blev Distriktet, ved De- 

 lingen af Høilyngen mellem Kongen og Beboerne, forøget med ca. 2950 Tdr. L. omkring Almindingen 



') Lov af Sde April 1S51 om Selveiendoms Indforelse paa det Staten tilh. Bøndergods 



-) Ved Kgl. Resol. af 15 .•Vugust 1763 tik Kentekammeret Ordre til at. sælge de kongelige Domainer med Undtagelse 



af de i Kjobenhavns, Frederiksborgs og Kronborg Amter liggende, for at man af Kjøbesummen kunde betale en Del 



af den Gjæld. som Udrustningerne i 1758—63 havde paabyrdet Landet. 



