Aarhundrede, men først i de senere Aar have de naaet deres nuværende betydelige Størrelse. 

 De udgjøre 29623 Tdr. L. clkr 33 "o af hele Statsskovsarealet. 



Dette er de Grupper, hvortil Statsskovene ganske naturligt lade sig henføre, og som 

 ogsaa i det Følgende ere benyttede overalt, hvor de meddelte Oplysninger om disse Skove ere 

 samlede til almindelige Oversigter. 



Afgang i Statens Skovareal i indeværende Aarhundrede har fundet Sted dels ved de 

 alt nævnte Salg af Baadesgaards, Petersgaards Skove og en Del af Falsters Distrikt samt F" rederiks- 

 gave i Fyn, dels ved Afhændelsen af Jægerspris Distrikt, 3247 Tdr. L. (Lov af 8de Febr. 18541 og 

 Hald Hovedgaards Skove, 689 Tdr. L. (L. af 22. Decbr. 1850), foruden nogle mindre Skove, 

 Skovstykker og Tjenestelodder i Nordsjælland. 



Af Statsskovenes samlede Areal, der med Fradrag af Lystskovdistriktet og V'andet 

 Plantage, har en Størrelse af 87 105 Tdr. L. , udgjør det egentlige Skovareal 933 "/o- medens 

 Resten, der bestaar af Tjenestejord, Leiejord, Søer, Veie, etc. ikkun udgjør 67 "/o af det Hele. 

 Det førstnævnte Areal bestaar af 90^4 ^, o Haardbund og 96 °/o Mosebund. Af Haardbunds- 

 arealet er 7I"8% bevoxet (nemlig 385 % med Løvtræ og 333 % med Naaletræ) medens 2820/0 

 er ubevoxet. Denne store Procent for ubevoxet Skovareal hidrører fra de bornholmske og 

 jydske Heder; saaledes findes der i Skovene paa Sjælland ikkun 37 "/o ubevoxet Haardbunds- 

 areal, medens der paa Bornholm er 30'3 % og i Jylland 495" %. Af Mosebundsarealet er 

 kun 46-9% bevoxet (nemlig 29-6 % med Løvtræ og 173% med Naaletx'æ) medens 531% 

 er ubevoxet. 



2. Historie. 

 ( Historiqtie). 



De nordsjællandske Distrikter. Fra tidlig Tid have Kongerne haft udstrakte 

 Besiddelser i det nordostlige Sjælland, mellem Øresund og Isefjord. I Aaret 1231 nævnes i 

 Valdemar den Andens Jordebog en stor Del Steder i denne Egn som hørende til Krongodset*), 

 og adskillige senere Konger, blandt Andre Frederik den Anden, søgte med Iver — vel nærmest 

 for Jagtens Skyld men ogsaa af Hensyn til Stutterierne — at udvide og afrunde disse Be- 

 siddelser. De nuværende Skove i Nordsjælland ere imidlertid ikkun Rester af Datidens Rigdom. 

 Endnu i Aarene 1770—80, hedder det i Sarauws Beskrivelse af Frederiksborg Skovdistrikt*), 

 fandtes der paa de til Stutteriet hørende, meget betydelige Strækninger langt mere Skov end 

 Marker eller afdrevne Græsningsarealer, fremdeles vare Bønderjorderne i Reglen saaledes 

 bevoxede med Træer, at de dannede en næsten sammenhængende Skov, idet Sognene kun havde 

 Agermarker lige tæt ved Landsbyerne samt hist og her enkeltvis i Skoven. Først i 1782—84 

 fik disse Skove ved Udskiftningen den Skikkelse, som de i det Hele have bevaret indtil Nutiden. 



Tisvilde - Frederiksværk Distrikt bestaar af Tisvilde Hegn, 2551 Tdr. L., 

 foruden nogle Smaaskove paa lOO — 200 Tdr. L. i Egnen om Frederiksværk, hvilke tilligemed 



') J. P. Trap, Stat -topogr. Beskr. af Konger. Danmark. Kbhv. 1879. Christensen. Horsholms Hist. 

 '"') Sarauw, Friederichsburger Forstdistrikt (Niemanns Waldberichte 1821, 2. B. p. 210.) 



