36 J. H. FABRK: INSTINKTETS MYSTERIER 



Den næste Dags Morgen bærer Hunnen en ejen- 

 dommelig Indretning ophængt under Læggebroddens 

 Basis, Sækken med Spermatozoerne, en gennemskin- 

 nende Blære paa Størrelse med en stor Ært og vagt 

 delt i et ringe Antal ægformede Smaablærer. Naar 

 Hungræshoppen gaar, berører denne Genstand Jorden 

 og bliver tilsmudset af sammenklæbede Sandkorn. Løv- 

 græshoppen holder derpaa et Festmaaltid paa denne 

 befrugtende Blære, idet den langsomt river den fra 

 hinanden og griber den Stykke for Stykke: den tygger 

 og tygger paa ny den sejge Bid og ender med at sluge 

 det hele. Paa mindre end en halv Dag er den gennem- 

 skinnende Byrde forsvundet, nydt, fortæret til den sid- 

 ste Smule. 



Dette ubegribelige Festmaaltid synes at være ind- 

 ført fra en anden Planet, saa meget afviger det fra, hvad 

 der er Brug her paa Jorden. Hvilken ejendommelig Ver- 

 den er ikke Løvgræshoppens; den er en af de ældste i 

 Landjordens Dyrerige, og ligesom Tusindbenene og 

 Blæksprutterne en forsinket Repræsentant for Fortidens 

 Skikke! 



HI 

 EMPUSAEN. 



Insekternes Søvn. 



Havet, denne Livets første Plejemoder, har endnu 

 i sine Dyb bevaret mange ejendommelige og fra det Al- 

 mindelige afvigende Former, der var ligesom Forsøg paa 

 at skabe Dyr, den faste Jord, der er mindre frugtbar, 

 men mere egnet for Fremskridt, har næsten ganske 

 mistet sin Fortids fremmedartede Børn. Det lidet. der 



