J. H. FABRE ' y 



Aaret 1878, og af hvilke der nu foreligger 10 Bind, blev 

 solgt i større Antal. Han flyttede saa til Sérignan, hvor 

 han endelig naaede at faa sit Yndlingsønske opfyldt: 

 at komme i Besiddelse af en lille Ejendom med en 

 » Harma «, i hvilken han kunde drive Studiet af sine 

 elskede Insekter con amore. 



Her døde Fabre den Ilte Oktober 1915 som en æld- 

 gammel Mand, men ganske aandsfrisk, og her har han 

 skrevet de populære Værker, der har gjort hans Navn 

 verdensberømt. 



Faa Mennesker har kæmpet og lidl som denne 

 gamle Mand. Foruden Kampen mod Fattigdom og 

 Nød, foruden en lang Række Skuffelser og Tilside- 

 sættelser har han haft mange og tunge Sorger i det 

 private Liv. Hans førstefødte Søn døde som lille, i 

 1878 mistede han sin kæreste og mest haabefulde Søn 

 Jules i en Alder af 15 Aar, et Tab, som han aldrig for- 

 vandt helt, og ikke længe efter døde hans første Hustru. 

 Børnene var paa dette Tidspunkt voksne og tildels 

 gifte, og han ægtede i en Alder af over 60 Aar sin 

 anden Hustru, med hvem han fik tre Børn, en Søn og 

 to Døttre, og med denne sine anden Familie har han 

 levet et lykkeligt Liv i sin kære » Harma «. 



Intet har formaaet at kue Fabres stolte og herlige 

 Aand, hverken Fattigdom, Skuffelser eller Sorger. Hans 

 elskede Insekter var ham en Trøst og en usvigelig Til- 

 flugt, og et ganske forbavsende biologisk Arbejde har 

 han udrettet. Han har gransket disse Smaadyrs intime 

 Liv med den største Ihærdighed og har løst en Mængde, 

 tilsyneladende uløselige Spørgsmaal, dem angaaende. 

 Han har aldrig været »videnskabelig« Entomolog i dette 

 Ords gamle Betydning, han har aldrig » samlet « paa 

 Insekter, han har aldrig jaget efter at finde nye Arter 

 eller Biarter, det er Livet, det rige, brogede Insektliv 



