EMPUSAEN 43 



Der er endiiii et Punkt tilbage, som maa belyses, 

 inden vi gaar over til Forvandlingen. Den Stilling, de 

 unge indtager under Metaltraadsklokken, er ufravigelig 

 den samme fra først til sidst. Klamrende sig til Nættet 

 ved Hjælp af Kløerne paa de fire hageste Ben opholder 

 Insektet sig i Toppen af Klokken med Ryggen nedad 

 og Legemets hele Vægt holdt oppe ved de fire Ophæng- 

 ningspunkter. Vil den flytte sig, aabner Harpunerne 

 fortil sig, de strækkes ud, griber om en Maske og 

 trækker til sig. Naar den korte Spadseretur er endt, 

 trækker Rovbenene sig atter ind til Brystet. Kort sagt. 

 det er de fire hageste Stylter, som næsten altid er alene 

 om at holde det ophængte Dyr fast. 



Og denne omvendte Stilling er, saa pinlig, som den 

 maa synes os, ingenlunde af kort Varighed; den varer 

 i mine Bure omtrent en halv Snes Maaneder uden Af- 

 brydelser. Fluen, der hænger under Loftet, er rigtig- 

 nok i en lignende Stilling, men den har sine Hviletider, 

 den flyver, den gaar i normal Stilling, den sætter sig 

 med Undersiden lige imod Solen. Og dertil kommer, 

 at dens akrobatiske Øvelser kun varer en kort Tid. 



Men Empusaen opretholder den underlige Lige- 

 vægtsstilling ti Maaneder igennem. Den jager, spiser, 

 fordøjer, sover og skifter Hud, den forvandler sig, par- 

 rer sig, lægger Æg og dør ophængt paa Traadnættet 

 med Ryggen nedad. Den har tåget fat deroppe som 

 ung, den falder først ned derfra, naar den er mæt af 

 Dage og bleven til et Lig. 



I fri Tilstand gaar det ikke ganske saaledes til. 

 Insektet indtager sin Stilling i Buskene med Ryggen i 

 Vejret, det holder Ligevægten i denne sin reglementære 

 Stilling og vender ikke op og ned paa sig selv uden 

 under sjældent indtrædende Omstændigheder. Mine 

 Fangers langvarige Ophængning er saa meget mærke- 

 ligere, som den ikke normalt tilhører Arten. 



