TRÆBUKKEN 49 



Hokuspokus; jeg saa, jeg troede at se Statuen faa Liv 

 ved dette Indtryk paa Lugtesansen, komme i Besiddelse 

 af Opmærksomhed, Hukommelse, Dømmekraft og hele 

 det øvrige psykiske Udstyr, ligesom et stille og sovende 

 Vand bliver vakt og dækker sig med Bølger, naar der 

 bliver kastet en lille Sten ud i det. Men jeg er kommen 

 bort fra mine Illusioner igennem, hvad min gode Me- 

 ster, Dyret, har lært mig. Problemet er dunklere, end 

 Præsten sagde mig, hvilket Træbukken vil vise os. 



Naar min Forsyning af Brænde til Brændsel bliver 

 lavet i Stand med Kile og Kølle under en graa Himmel, 

 der er Forløber for Vinteren, gør en yndet Adspredelse 

 Brud paa min daglige Prosa. Efter mit udtrykkelige 

 Paalæg har Brændehuggeren blandt Brændeforraadet 

 valgt de ældste og mest medtagne Stammer. Min Smag 

 faar ham til at smile, og han spørger mig, hvad det er 

 for en forkert Aandsretning, der faar mig til at fore- 

 trække det ormstukne Træ, chirouna, som han kalder 

 det, for sundt og bedre brændende Træ. Jeg har mine 

 egne Tanker med det, og den brave Mand retter sig 

 efter dem. 



Og min prægtige Egebul, der er furet af Ar og 

 hullet af Saar, fra hvilke der siver brune Taarer, duf- 

 ter som et Garveri. Køllen slaar, Kilen bider sig ind, 

 Træet splittes. Forskellige Insektgrupper, som vilde 

 tilbringe den slemme Aarstid her, har tåget Vinter- 

 kvarter i de tørre og gennemhullede Partier; i de flad- 

 trykte Rør, der er udarbejdet af en eller anden Pragt- 

 bille, har Osmierne, der bruger en Grød af tyggede 

 Blade til deres Arbejder, ophobet deres Celler, i de for- 

 ladte Kamre har Rosenbierne (Megachilerne) anbragt 

 deres Bladskillevægge, i det levende Træ, der er fuldt 

 af Safter, har en Træbuks {Cerambyx miles) Larver 



InstinktetR Mvsterier. 4 



