AADSELGRAVERNE — BKGRAVKLSKN 73 



met. Den bløde og ensartede Jord giver de bedste Be- 

 tingelser for et let Arbejde. Fire Aadselgravere, tre 

 Hanner og en Hun, er tilstede ved Byttet. De holder 

 sig skjult, usynlige under Kadaveret, som der fra Tid 

 til anden synes at komme Liv i, rystet op og ned af 

 Arbejdernes Ryg, som det bliver. Den, der ikke var 

 paa det rene med, hvad der foregaar, kunde maaske 

 forbavses ved at se den Døde bevæge sig. Med lange 

 Mellemrum kommer en af Graverne, næsten altid en 

 Han, frem, og tager sig en Omgang rundt om Dyret, 

 som den undersøger, idet den gennemforsker dets 

 Fløjlspels. Den gaar ivrig tilbage igen, dukker frem paa 

 ny, gentager sin Unlersøgelse og glider atter ned under 

 Genstanden. 



Rystelserne gentager sig i forøget Grad. Kada- 

 veret skælver og dirrer, medens en Vold af Jord, som er 

 gravet op indefra, samler sig omkring det. Muldvarpen 

 synker lidt efter lidt ved sin egen Vægt og ved Graver- 

 nes Anstrengelser, som hænger i nedenunder den, ned 

 under Jorden, idet den berøves sin Understøttelse. 



Snart sætter Sandet, der har samlet sig udenfor, 

 sig i Bevægelse under de usynlige Arbejderes Stød — 

 det skrider ned i Hullet og dækker den begravede. Det 

 er en hæderfuld Begravelse. Kadaveret synes at for- 

 svinde af sig selv, som sank det ned i et flydende Me- 

 dium. Sænkningen varer ved lang Tid endnu, indtil 

 Dybden bliver dømt at være tilstrækkelig. 



Alt i alt et meget simpelt Arbejde: efterhaanden 

 som Graverkarlene fordyber det Hul, i hvilket Kada- 

 veret, som der bliver rusket og slidt i, styrter ned, fuld- 

 fører Begravelsen sig uden Graverens Hjælp alene ved. 

 at den opbragte Jord styrter sammen. Gode Skovle 

 paa Enden af Lemmerne. stærke Rygge, der er i Stand 



