76 J.H. FABRE. INSTINKTETS MYSTERIER 



med Ryggen og Benene og begraver det, hvorefter de 

 gaar deres Vej, idet de overlader Husets Herrer til deres 

 Glæder. 



Disse bearbejder endnu længe i god Forstaaelse 

 Kadaveret, fjærner dets Haar, laver det til og bereder 

 det efter Larvernes Smag. Naar alt er i Orden, gaar 

 Parret ud og skiller sig fra hinanden, og hver begynder 

 paa sin Vis forfra et andet Sted, i det mindste som 

 simpel Hjælper. 



I to Tilfælde og hidtil ikke i flere, har jeg truffet 

 Faderen beskæftiget med sine Børns Fremtid og arbej- 

 dende paa at gøre det godt for dem: visse Udbyttere af 

 Komøget og Aadselgraverne, der udnytter Kadaverne, 

 Natmænd og Ligbærere, har udmærkede Sæder. Hvor 

 kan Dyden ikke findes skjult! 



Det øvrige, Larvelivet og Forvandlingen, er anden 

 Rangs Enkeltheder, som er kendt i Forvejen. Jeg skal 

 fatte mig kort med Hensyn til disse tørre Emner. 

 Henimod Slutningen af Maj udgraver jeg en Rotte, som 

 Graverne havde gravet ned to Uger tidligere. Den var 

 blev en til en sort og klæbrig, grødet Masse, og den fryg- 

 telige Genstand forsynede mig med femten Larver, der 

 allerede for største Delen havde faaet deres fulde Stør- 

 relse. Nogle Voksne, sikkert nok Kuldcts Forældre, 

 rodede ogsaa i den stinkende Masse. Æglægnings- 

 tiden er nu forbi, og der er rigeligt af Proviant. Da 

 de ikke har andet at bestille, har de, der sørger for de 

 andres Føde, nu slaaet sig ned ved Siden af dem, for 

 hvis Ernæring de har sørget. 



Det gaar hurtigt for Ligbærerne med Familiens Ud- 

 vikling. I det højeste 14 Dage er gaaet, siden Rotten 

 blev begravet, og nu indeholder den allerede en kraftig 

 Befolkning, der er lige ved at skulle forvandle sig. En 

 saadan tidlig Modenhed forbavser mig. Man maa an- 



