AADSEf.GKAVERNE — FORSØG 81 



kommer tre Aadselgravere tilstede, en Hun og to Hanner. 

 De søger ind under Musen, som sættes i Bevægelse at 

 Rystelser, Beviser paa, at Begraverne er i Lag med den. 

 Der gøres et Forsøg paa at begrave den i det Lag Sand, 

 som skjuler Brikken, og der samler sig derved en 

 Dynge opryddet Sand omkring Liget. 



Et Par Timer igennem gentager Rystelserne sig 

 uden Resultat. Jeg drager Nytte af denne Omstændighed 

 til at skaffe mig at vide, paa hvilken Maade Arbejdet 

 gaar for sig. Den nøgne Brik tillader mig at se det, som 

 den opgravede Jord skjulte for mig. Naar det gælder 

 om at bevæge Kadaveret, lægger Insektet sig paa Ryg- 

 gen; det griber med sine seks Ben fat i Dyrets Haar, 

 stemmer Ryggen imod Underlaget og støder til, idet det 

 løfter Forparten og Enden af Bagkroppen. Drejer det sig 

 om at grave, indtages den normale Stilling igen. Saa- 

 ledes arbejder Graverkarlene efter Tur, snart med Be- 

 nene i Vejret, naar det gælder om at flytte Kadaveret 

 eller at faa det til at synke dybere ned, snart med Fød- 

 derne paa Jorden, naar det bliver nødvendigt at udvide 

 Graven. 



Det Sted, paa hvilket Musen ligger, bliver endelig 

 erkendt at være uangribeligt. En Han viser sig frit, den 

 undersøger Genstanden, gaar rundt om den og skraber 

 lidt paa den paa maa og faa. Den gaar ned under den 

 igen, og Straks dirrer Liget. Giver den, der har skaffet 

 sig Kundskab ojn Forholdene, sine Medarbejdere Un- 

 derretning om, hvad den har faaet slaaet fast? Leder 

 den Manøvren med det Maal for Øje at indrette sig 

 andetsteds, i gunstig Jordbund? 



Kendsgærningerne er langt fra at bekræfte dette. 

 Naar den bevæger Massen, efterligner de andre den og 

 støder til, men uden at forene Kræfterne i en bestemt 

 Retning; thi efter en lille Tid at være skredet frem hen- 



liistiiikKts Mvsteri<T. 6 



