82 j.H. fabre: instinktets mysterier 



imod •Randen af Murstenen, vender Byrden om og kom- 

 mer atter tilbage til Udgangspunktet. Løftestangsbevæ- 

 gelserne har været forgæves af .Mangel paa Samarbejde. 

 Næsten tre Timer er gaaet med Svingninger, som gen- 

 sidig ophæver hinanden. Musen kommer ikke over den 

 lille Sandklit, der er samlet sammen omkring den ved 

 Arbejdernes Skraben. 



For anden Gang kommer der en Han frem og an- 

 stiller en Under søgelse rundt om Musen. Den foretager 

 en Prøvegravning i den bløde Jord tæt ved Siden af 

 Murstenen. Det er et Forsøgshul, der graves, for at lære 

 Jordbundens Natur at kende, en snæver og lidet dyb 

 Brønd, i hvilken Insektet dykker halvvejs ned. Under- 

 søgeren vender tilbage til Aadslet og arbejder med sin 

 Ryg, og dette skrider en Fingersbredde henimod det 

 Punkt, der blev erkendt at være gunstigt. Er vi der 

 denne Gang? Nej, thi lidt efter ruller Musen tilbage, 

 der er ingen Fremskridt med Hensyn til Vanskelig- 

 hedens Løsning. 



De to Hanner gaar ud paa Opdagelser, som det 

 lyster hver af dem. I Stedet for at blive staaende ved det 

 allerede undersøgte Punkt, der skulde synes at være 

 saa omsigtsfuldt valgt paa Grund af dets nære Beliggen- 

 hed ved Murstenen, hvilket vilde spare paa den besvær- 

 lige Flytning, løber de hastigt hele Burets Udstrækning 

 over, idet de prøver Jorden her og der og udarbejder 

 overfladiske Furer i den. De fjærner sig saa meget fra 

 Murstenen, som Pladsen tillader det. 



De graver med Forkærlighed henimod Klokkens 

 Rand, hvor de foretager forskellige Undersøgelser. Det 

 først undersøgte Punkt opgives, saa vidt jeg kan se 

 uden nogen Grund, idet Jordlaget er lige blødt overalt 

 udenfor Murstenen, for et andet, der af vises paa samme 

 Maade. En tredie, en fjerde Undersøgelse følger paa, 



