114 j. H. fabre: instinktets mysterier 



snarere af Lugten end af Synet. Hun skynder sig hen til 

 Reagensglasset, hvis Indhold er gemt under et uigen- 

 nemsigtigt Laag, med samme Iver som til det aabne 

 Glas. Det usynlige tiltrækker hende lige saa meget som 

 det synlige. Hun bliver staaende en Stund paa Gitter- 

 værket over Mundingen og undersøger det opmærksomt, 

 men om det nu var, fordi Omstændighederne ikke var 

 mig gunstige, eller fordi Traadnættet indgød hende Mis- 

 tillid, saa saa jeg hende aldrig med Sikkerhed lade sine 

 Æg falde paa det. Og da det, jeg fik ud af hende, var 

 tvivlsomt, saa tog jeg min Tilflugt til Kødfluen {Sarco- 

 phaga carnaria). 



Denne Flue er mindre prikken med sine Forbere- 

 delser, hun har mere Tillid til sine Ormes Styrke, som 

 fødes fuldt udviklede og kraftige, og hun viste mig rede- 

 bon, hvad jeg ønskede at se. Hun undersøgte Flet- 

 værket og valgte en Maske, gennem hvilken hun ind- 

 førte Spidsen af sin Bagkrop, og hun afgav, uden at 

 lade sig forstyiTe af min Nærværelse, et vist Antal 

 Larver, den ene efter den anden, omtrent ti eller saa. 

 Men hendes Besøg vil sikkert blive gentaget, og hendes 

 Familie vil tåge til efter en Maalestok, om hvilken jeg 

 ikke endnu ved Besked. 



De nyfødte Orme klistrer, takket være en svag 

 Klæbrighed, fast til Traadgazen, de klatrer om, de bugter 

 sig og befrir sig og springer ned i det gabende Svælg. 

 Det er et Fald paa i det mindste ni Tommer, og naar 

 det er gjort, stikker Moderen af med den sikre Viden, 

 at hendes Afkom nok skal sørge for sig selv. Falder 

 de paa Kødet, saa er alt vel, falder de and etsteds, saa 

 kan de naa Biden ved at kravle. 



Denne Tiltro til den ukendte Faktor: Afgrunden 

 uden anden Ledetraad end Lugten fortjener en nærmere 

 Undersøgelse. Fra hvilken Højde vil Kødfluen vove at 



