130 j.H. fabre: instinktets mysterier 



som maaler næsten en og en halv Meter i Omkreds ved 

 Mundingen. Larverne besteg ofte Potternes Væg og 

 steg op indtil den fremspringende Ring, der danner en 

 Gesims omkring Pottens Aabning. Dette Sted passer 

 dem til deres Processioner, maaske paa Grund af den 

 faste Overflade, paa hvilken de ikke behøver at frygte 

 de Dynger af Flyvesand, der danner sig nede paa Jor- 

 den, maaske ogsaa paa Grund af den vandrette Stilling, 

 der gør, at Potteranden egner sig godt til at hvile sig 

 paa efter Anstrængelserne ved Opstigningen. Her har 

 jeg fundet det cirkulære Spor fuldt og færdigt, jeg har 

 kun behovet at vente paa en for mine Planer gunstig 

 Lejlighed, og den havde jeg ikke længe at vente paa. 



Den næstsidste Dag i Januar 1896, lidt før Middag, 

 overraskede jeg en talrig Trop, som var i Færd med at 

 stige tilvejrs her og var begyndt at vinde op paa den yn- 

 dede Kransgesims. Langsomt og i Gaasegang steg Lar- 

 verne op paa den store Potte for at vinde frem til 

 Kanten og gaa langs denne i en regelret Procession, alt 

 medens de andre stadig kom til og forlængede Rækken. 

 Jeg ventede paa, at Rækken skulde lukke sig, det vil 

 sige, at Føreren for Toget, der stadig fulgte den cirku- 

 lære Rand, skulde vende tilbage til Udgangspunktet. 

 Dette var Tilfældet efter omtrent et Kvarters Forløb, og 

 nu var den lukkede Kreds dannet paa glimrende Vis, 

 meget nær i Form af en Cirkel. 



Det gjaldt om at afskære det øvrige af den op- 

 stigende Kolonne, som vilde bringe Forstyrrelse i den 

 teoretisk saa smukke Orden ved at tilføre overflødig 

 mange Nyankommende. Det var ogsaa af Vigtighed at 

 tilintetgøre alle de Silkestier, nye og gamle, som satte 

 Kransgesimsen i Forbindelse med Jordbunden. En stor 

 Pincet tog Overskudet af de Opstigende bort, og en grov 

 Kost, der ikke lod noget duftende Spor blive tilbage. 



