KDDERKOFPERNE 153 



Føddernes Kroge denne Plade, løfter den lidt efter lidt 

 op, løsriver den fra dens Basis og presser den op imod 

 Ægkiiglen. 



Arbejdet er brydsomt. Hele Bygningen kommer i 

 Bevægelse, Gulvet løsriver sig, tilsmudset med Sand, 

 Føddernes hastige Bevægelser fjærner disse snavsede 

 Laser, kort sagt, Lycosaen beirir .Eggesækken ved hæf- 

 tige Rystelser af Kløerne, der trækker i den, ved Fej- 

 ning med Fødderne, der renser den, og faar den fuld- 

 stændig adskilt fra Underlaget, fri for enhver Ved- 

 hængen. 



Den er en Pille af hvid Silke, blød at føle paa og 

 sejg. Størrelsen er som et middelstort Kirsebær. Naar 

 Blikket følger dens Eqvator opmærksomt, vil det blive 

 opmærksom paa en Fold, som kan hæves med en Naale- 

 spids, uden at den sønderrives. Denne Fold er ikke 

 andet end Randen af den cirkelrunde Plade, som er 

 fæstet til den nedre Halvkugle. Den anden Halvkugle 

 fra hvilken Ungerne slipper iid, er mindre stærkt be- 

 skyttet; dens eneste Indhyldning er det Væv, som blev 

 spundet paa Æggene umiddelbart efter deres Lægning. 



Indvendig er der intet andet end Æg. 



Arbejdet med Spindingen og Løsningen har varet 

 en hel Morgenstund fra Kl. fem til ni. Medtaget af 

 Træthed omfatter Moderen sin kære Pille med Benene 

 og forholder sig ubevægelig. For idag ser jeg ikke mere 

 til den, men Dagen efter genfmder jeg Edderkoppen, der 

 bærer sin Ægsæk hængende ved sin Bagkrop. 



Fra nu af indtil Udklækningen forlader den ikke 

 mere sin kostelige Byrde, som, fæstet til Spindevorterne 

 ved et kort Baand, slæbes og skrumler imod Jorden. 

 Med denne Byrde, der slaar imod dens Bagben, passer 

 den sin Dont, den gaar omkring eller hviler sig, den 

 søger sig Bytte, angriber og fortærer det. 



Hvis Posen løsrives ved et eller andet Tilfælde, er 



