EDDERKOPPERNE 165 



rører sig iiden Udgift af Energi. Dyret, som i ikke ringe 

 Udstrækning kan lignes ved vore industrielle Maskiner, 

 stiller Krav tor det første paa Fornyelse al" sin Orga- 

 nisme, som Arbejdet slider paa, og for det andel paa 

 Vedligeholdelse af den Varme, som bliver omdannet 

 til Bevægelse. Vi kan sammenligne det med et Loko- 

 motivs Maskine. Alt som Jernhesten udfører sit Ar- 

 bejde, slider den lidt efter lidt paa sine Cylindre, sine 

 Stænger, Hjul og Kedelror, som alle maa sættes i god 

 Stand fra Tid til anden. Jernstøberen og Smeden repa- 

 rerer dem, forsyner dem saa at sige med «plastisk 

 Føde<', Føde, som gaar op i Helheden og danner en 

 Del af denne. 



Men skønt den lige kommer fra Maskinværkstedet, 

 er Maskinen dog endnu ubevægelig. For at den kan faa 

 Kraft til at bevæge sig, maa Fyrbøderen forsyne den 

 med el Forraad af »energifrembringende F^øde», eller 

 med andre Ord, han tænder Ild paa nogle Skovlfulde 

 Kul i dens Bug. Denne Varme frembringer saa me- 

 kanisk Arbejde. 



Ganske ligedan med Dyret. Da intet kommer af 

 Intet, forsyner /l^^gget i Begyn<lelsen det nyfødte Dyr 

 med Fødeemner. Derpaa faar den plastiske Føde, de 

 levende Væseners Smed, Legemet til at vokse. Fyr- 

 bøderen virker samtidig uden Ophold. Brændselet, 

 Energiens Kilde, opholder sig kun en stakket Stund i 

 Systemet, hvor det fortæres og udvikler Varme, hvorfra 

 Bevægelsen stammer. Livet er et Ildsted. Op varmet 

 ved Føden bevæger, gaar, løber, springer, svømmer, fly- 

 ver den dyriske Maskine og holder sit Bevægelsesappa- 

 rat gaaende paa tusinde forskellige Maader. 



For at vende tilbage til vore unge Lycosaer, saa 

 vokser de ikke videre, før de gør sig fri af Moderen. 

 Jeg tinder, at de i en Alder af syv Maaneder er de 

 samme, som da jeg saa dem ved deres Fødsel. Æggene 



