DEN STRIBEDK KFKIHA ' U)9 



om Og slaar med Vingerne i tilsyneladende F^riheil. 

 En Snor binder den til en Pæl ligesom Galejslaven til 

 hans Bænk. Naar den, udmattet at" Træthed og drevet 

 til Fortvivlelse ved sine forgæves Forsøg paa at slippe 

 løs, lægger sig ned paa sin Bug og nægter at gøre sin 

 Pligt, er Fuglefængeren i Stand til at muntre den, uden 

 at han behøver at komme ud at sin Hytte. En lang 

 Strikke sætter en lille Vægtstangsarm, der drejer sig 

 om en Tap, i Bevægelse, og hævet fra Jorden ved denne 

 djævelske Indretning flyver I^^iglen op, falder til Jorden 

 og flyver op igen ved hvert Træk i Snoren. 



Fuglefængeren venter i Efteraarsmorgenens milde 

 Solskin. Pludselig bliver der stor Bevægelse i Burene, 

 Bogfinkerne pipper deres Samlingsskrig: Pink, Pink, 

 der gaar noget for sig oppe i Luften. Op med Sanibé'en, 

 i en Fart! De kommer, de Dumrianer, de slaar ned 

 paa den forræderiske Grund. Manden, der ligger i 

 Baghold, trækker med en hurtig Bevægelse i sin Snor: 

 Nættene slaar sammen og hele Flokken er fanget. 



Manden har Rovdyrblod i sine Aarer. Fuglefæn- 

 geren skynder sig med at give sig i Lag med Slagteriet. 

 Han standser Fangernes Hjærteslag med sin Tonimel- 

 flnger eller knuser deres Hoved. De smaa Fugle, lige 

 •saa mange ynkværdige Stykker Vildt, vil komme paa 

 Markedet trukket dusinvis paa en Staaltraad, der er 

 ført igennem deres Næsebor. 



Hvad skurkagtig Sindrighed angaar, kan Epeiraens 

 Næt taale Sammenligning med Fuglefængerens, ja man 

 vil finde, at det endog overgaar dette, naar dets glim- 

 rende Fuldendthed er bleven lagt klart for Dagen gen- 

 nem et taalmodigt Studium. Hvilken raffineret Kunst 

 for en Ret Fluers Skyld! Intctsteds i hele Dyreverder 

 nen har Trangen til at æde inspireret til et snildere 

 Værk. Hvis Læseren vil ofre den Beskrivelse, som 



