»KN STKHJKnF. KPEIKA 17H 



gekantet Flade, hvorfra selve Nættet, et Arbejde af stor- 

 artet Regelmæssighed, skal udspindes. Dets Bygning er 

 den samme, som de andre nætspindende Edderkopper 

 l)ruger. Fra el centralt Punkt straaler der retliniede 

 Traade ud med lige store Mellemrum. Paa dette lille 

 Skeiet findes der en fortløbende Spiraltraad, der danner 

 ligesom Vinduessprosser fra Centrum ud til Omkredsen. 

 Det hele er storartet baade hvad Vidde og Regelmæs- 

 sighed angaar. 



1 det nederste Parti af Fladen strækker der sig ud- 

 gaaende fra Centrum et bredt, uigennemsigtigt Baand 

 ned, som er anbragt zikzakformet tværs hen over 

 Straalerne. Det er Epeiraens Fabriksmærke, man 

 kunde ogsaa kalde det Kunstnerens Underskrift, hvor- 

 med hun mærker sit Arbejde. Fecit, synes Edderkop- 

 pen at sige, idet den slaar sit sidste Skyttelslag paa 

 sit Væv. 



At Edderkoppen kan være tilfreds, naar den har 

 fuldendt sin Spirallinie ved at gaa fra den ene Straale 

 til den anden, er uden for al Tvivl: det udførte Arbejde 

 sikrer den Mad for nogle Dage. Men Spinderskens For- 

 fængelighed spiller sikkert ikke ind her: det grovere 

 Silke-Zikzak er sat til for at give Vævet større Soliditet. 



Fuglelims-Snaren. 



Dette Spiralnæt er frygtelig snedigt bygget. 



Den Traad, af hvilken det er sammensat, adskiller 

 sig selv ved et overfladisk Blik fra dem, der danner Ske- 

 lettet og Straalerne. Den skinner i Solen, den synes at 

 være knudret, og den leder Tanken hen paa en Rosen- 

 krans sammensat af atomsmaa Perler. At anstille lagt- 

 tagelser med Lupen paa selve Nættet er næppe gørligt 

 paa Grund af Vævets Bevægelse, det skælver jo ved 



