196 j.Fi. fabre: instinktets mysterier 



Hvorfor har denne Snor da uvægerlig sin Oprin- 

 delse midt i det klæbende Næt og aldrig andetsteds? 

 Fordi dette Punkt er Samnienløbsstedet for Radierne, 

 og paa den Maade det fælles Centrum for alle Rystel- 

 ser. Alt, hvad der sætter N ættet i Bevægelse, overfører 

 Rystelserne dertil. En Traad, som udgaar fra dette 

 centrale Punkt, er altsaa tilstrækkelig til al bringe 

 Underretning vidt ud om et Stykke Vildt, der spræller 

 et eller andet Sted i Nættet. Den skråa Snor, der 

 ligger udenfor Nættladens Plan, er mere end en Bro, 

 den er fremfor alt et Meldeapparat, en Telegraftraad. 



Lad os raadspørge I orsøget. Jeg anbringer en 

 Græshoppe paa Nættet, den klæber fast og søger at 

 gøre sig fri. Øjeblikkelig gaar Edderkoppen ilter ud 

 af sin Hytte, stiger ned ad Broen, iøber hen til Græs- 

 hoppen. omspinder den og behandler den som sæd- 

 vanlig. Kort Tid efter hejser den den, fastgjort til 

 Spintle\ orterne ved en Traad, op til Indgangen til sin 

 Hytte, hvor den saa holder et langvarigt Maaltid. 



Saavidt er der intet nyt. alt gaar for sig som sæd- 

 vanlig. 



Jeg lader Edderkoppen passe sig selv nogle Dage 

 igennem, inden jeg griber ind. Jeg sætter mig da for 

 at give den en Græshoppe til, men denne Gang klipper 

 jeg forud. uden at fremkalde nogen Rystelse, Melde- 

 snoren over med et let Klip af en Saks. Derpaa an- 

 bringes Vildtet paa Nættet: fuldstændig Succes! Det 

 hildede Insekt spræller og faar Nættet til at ryste. 

 Edderkoppen paa sin Side rører sig ikke, den er lige- 

 gyldig overfor, hvad der gaar for sig. 



Man kunde maaske tænke sig. at Edderkoppen 

 holder sig ubevægelig i sit Skjul, fordi den ikke kunde 

 løbe til. eftersom Broen er afbrudt. Men vi maa se 

 at komme paa andre Tanker, thi der er hundrede Veje 



