228 J. H. fabre: instinktets mysterier 



deste maaler et Dusin Millimeter i indre Tværmaal, de 

 snævreste kun seks eller syv. I de sidste tager Osmien, 

 saafremt Bunden af dem passer den, straks fat paa at 

 bringe Blomsterstøv og Honning ind. Hvis Bunden 

 ikke passer den, hvis den Prop af Sorghum-Marv, jeg 

 har sat ind som Lukke i den hageste Del af Røret, 

 er for uregelmæssig eller slutter daarligt til, saa pudser 

 den den af med en Smule Mørtel. Først naar denne 

 lille Reparation er gjort, begynder Indhøstningen. 



I de store Rør er Arbejdets Gang en helt anden. 

 Osmien maa i det Øjeblik, da den gylper Honningen 

 op, eller da den med sine hageste Fødder børster det 

 Blomsterstøv af, som pudrer dens Bugbørste, have en 

 snæver Aahning for sig, netop tilstrækkelig vid, til at 

 den kan komme igennem den. Jeg tænker mig, at 

 Gnidningen af hele Legemet imod Væggen i en snæver 

 Passage giver Samlersken en Støtte for dens Afbørst- 

 ningsarbejde. I en rummelig Cylinder mangler denne 

 Støtte, og Osmien begynder derfor med at skaffe sig en 

 saadan ved at indsnævre Kanalen. Hvad enten det nu 

 er for at gøre Ophobningen af Føden lettere, eller det 

 er af en anden Grund, begynder Osmien altid i et stort 

 Rør med at afskildre det. 



I en Afstand fra Bunden, der er bestemt ved den 

 reglementerede Længde af en Celle, bygger hun en Krans 

 af Jord op lodret paa Kanalens Akse. Denne Krans 

 indtager dog ikke hele Omkredsen, der er en Indskæ- 

 ring i den ene Side. Den forhøjes hurtigt, idet der 

 bliver føjet nye Jordlag til, og snart er Røret afbrudt 

 af en Skillevæg, der til den ene Side har en rund 

 Aabning, en Slags Mandehul, gennem hvilket Osmien 

 kan gaa videre med Behandlingen af Føden. Naar 

 Provianteringen er afsluttet og Ægget lagt paa Dyn- 

 gen, bliver Hullet lukket og Skillevæggen fuldført for 

 at danne Bunden i den følgende Celle. Saa begynder 



