OSMIERNE 231 



OS at komme ud over denne Vanskelighed: det er de 

 Hymenopterer, som anbringer deres Celler i en eneste 

 Række. Til dem hører de forskellige Beboere af Brom- 

 bærrankerne, først og fremmest den tretakkede Osmia, 

 der som Følge af sin bekvemme Størrelse, som overgaar 

 alle de andre Brombærboeres i min Egn, og ligeledes 

 paa Grund af sin Hyppighed, er en udmærket Genstand 

 for lagttagelse. 



Lad os i en Fart genkalde os dens Livsvaner. I et 

 tæt Hegn udvælger den Enden af en Brombærranke, 

 som endnu staar paa Roden, men hvis øverste Del er 

 knækket af, saa den tilbageblevne Rest er udtørret. 

 Insektet gnaver en Kanal ud i denne Ranke til en 

 større eller mindre Dybde, et Arbejde, der er gjort 

 let ved den tilstedeværende Overflod paa blød Marv. 

 Paa Bunden af Kanalen bliver der ophobet Føde, 

 og et Æg bliver lagt paa Fødehoben — her har vi 

 den Førstefødte af Familien. I en Hojde af et Du- 

 sin Millimeter bliver der indrettet et Tværskilierum. 

 Saaledes er den anden Etagc bragt i Stand, og den 

 modtager nu efter Tur sine Levnedsmidler og sit Æg. 

 Her har vi den anden i Rækken af Afkommet. Dette 

 fortsættes nu Etage efter Etage, til Kanalen er fuld. 

 Saa lukker en tyk Prop af det samme Materiale, af 

 hvilket Skillevæggene er dannede. Boet og værner det 

 imod roveriske Angreb. 



For denne fælles Vugges Vedkommende er aitsaa 

 Fødslernes tidsmæssige Rækkefølge saa klar, at den 

 ikke lader noget tilbage at ønske. Den Førstefødte af 

 Familien er nederst i Rækken, den sidste øverst, tæt ved 

 den lukkede Port. De øvrige følger efter hinanden fra 

 neden opefter i den Rækkefølge, som angives ved deres 

 Fødsel som Æg. Kuldet er saaledes nummereret i sig 

 selv, enhver Kokon angiver sin Alder i Forhold til de 

 andre ved den Plads, den indtager. 



