OSMIERNE '237 



Kønsbestemmelsen. 



Men er denne Lov nu et godt Udtryk for hele Sand- 

 heden? Ligger der ikke noget bag ved den tvedelte 

 Æglægningsperiode? Er Osmierne, Chahcodomaerne 

 og de andre af disse Bier ufravigehgt imderkastede 

 Rønnenes Dehng i to bestemte Grupper, en Hangruppe, 

 som følger efter en Hungruppe, uden at de to Grupper 

 blandes mellem hinanden? Er det, naar Omstændig- 

 hederne paakræver det, absolut umuligt for Hunnerne 

 at forandre noget ved denne Fordeling? 



Allerede den tretakkede Osmia viser os, at Pro- 

 blemet er langt fra at være løst. I Enden af en Brom- 

 bærranke følger de to Køn meget uregelmæssigt, ligesom 

 tilfældigt efter hinanden. 



Hvorfor fmder der en saadan Blanding Sted i Ræk- 

 ken af Kokoner hos en Hymenopter, der er beslægtet 

 med den hornede og den trehomede Osmia, som meto- 

 disk stabler deres Afkom sammen i et Rør med Røn- 

 nene adskilte? Ran dens Slægtninge, som bygger i 

 Rør, ikke gore det samme, som Brombærbusken» Bi 

 gør? Intet af det, jeg véd, kan forklare denne saa 

 dybtgaaende Forskel i en saa vigtig physiologisk 

 Handling. De tre Osmier tilhører samme Slægt, de 

 ligner hinanden, hvad deres almindelige Form, deres 

 indre Bygning og deres Livsvaner angaar, og med 

 denne snævre Lighed er forbundet en saa forunderlig 

 Ulighed imellem den tretakkede og de to andre Osmier. 



Et Punkt, og kun dette ene, kan skimtes, som kan 

 gøre, at der opstaar nogen Mistanke om Grunden til 

 den manglende Orden i den tretakkede Osmias Æg- 

 lægning. Naar jeg om Vinteren aabner Enden af en 

 Brombærranke for at undersøge en Osmierede, er det 

 mig i det store Antal Tilfælde umuligt at skeine med 

 Sikkerhed mellem en Hun- og en Hankokon, eftersom 



