OSMIERNE 243 



sine delvise Æglægninger med Hanner. Disse Utaal- 

 modige kan, da de er nærmest ved Udgangen, forlade 

 Boligen nden at forstyrre de Kokoner, som udklækkes 

 senere. 



Jeg havde samtidig tilbudt Osmierne i mit Værelse 

 gamle Reder, som stammede fra Busk-Chalicodomaen, 

 afrimdede Jordmasser, som var gennemboret af cylin- 

 driske Hulheder. Disse Hulheder var, ligesom i de 

 gamle Reder, der var bygget af Sten-Chalicodomaen, 

 sammensat af den egentlige Celle og af Udgangs-For- 

 hallen, som det fuldt iidviklede Insekt, da det friede 

 sig ud, havde gravet gennem det fælles Hylster. Deres 

 Gennemsnit er omtrent 7 Millimeter, deres Dybde ind 

 til Massens Centrum er 23 Millimeter, og paa Randen 

 alene kommer heraf gennemsnitligt 14 Millimeter. 



De dybe, centrale Celler rummer kun Osmiens 

 Hunner, undertiden dog ogsaa begge Køn ved Hjælp 

 af et Mellem-Skillerum. Hunnen indtager i saa Fald 

 det inderste. Hannen det yderste Stokværk. Endelig er 

 de dybeste, afrimdede Hulheder indrømmet Hunnerne, 

 de mindre dybe Hannerne. 



Vi ved, at den trehornede Osmia fortrin svis søger 

 til de Biers Boliger, som bygger i folkerige Kolonier, 

 saasom Skur-Chalicodomaen og Anthophoren, i hvis 

 Reder jeg ligeledes har fundet de samme Forhold. 



Saaledes afhænger Æggets Køn af Moderens For- 

 godtbefindende, idet hun alt efter de Rumforhold, over 

 hvilke hun raader, og som ofte er tilfældige og ikke 

 lader sig forandre, sætter en Hun ind i en, en Han ind 

 i en anden Celle, saaledes at de to Køn faar en Bolig- 

 størrelse, der svarer til deres ulige Udvikling. Det er 

 det, der stiller de lige saa talrige som forskelligartede 

 Fakta, jeg er fremkommen med, paa en uomstødelig 

 Grundvold. De, der ikke kender noget til Insekternes 



16* 



