246 .1. H. fabre: instinktets mysterier 



skal ikke desto mindre staa i Forhold til det Køn, som 

 skal fremgaa af det. En end mere forvirrende Be- 

 tingelse er den, at Kennet af dette Æg, hvis Komme er 

 uundgaaelig, stemmer overens med det tilfældige Rum, 

 som Moderbien har fundet og vil bruge til Celle. Det 

 kan altsaa ikke være andet, saa miderligt det ogsaa 

 kan lyde, end at Ægget, saaledes som det stiger ned 

 fra sin Ovarietube, ikke har noget bestemt Køn. Det er 

 maaske i Løbet af de Timer, medens det udvikles saa 

 hurtigt ved Grunden af dets Ovarieskede, det er maa- 

 ske, medens det passerer Æggeiederen, at det efter Mo- 

 derens Forgodtbefindende modtager det endelige Stem- 

 pel, af hvilket det, overensstemmende med dets Vugges 

 Beskaffenhed, skal fremgaa, om det skal give en Hun 

 eller maaske en Han. 



Ombytning af Rønnene. 



Derfor bliver Spørgsmaalet nu følgende: lad os 

 antage, at en Æglægning, naar Betingelserne for den 

 er normale, vilde have givet m Hunner og n Hanner. 

 Hvis de Følgeslutninger, jeg nys kom til, er rigtige, 

 saa skulde det afhænge af Moderbien, om hun under 

 andre Forhold vilde tåge fra Gruppen m for at for- 

 øge Gruppen n; hendes Æglæg maa kunne forandre 

 sig til m -^ 1, m -^ 2, m -^- 3 o. s. v. Hunner og n + 1, 

 n + 2, /? + 3 o. s. v. Hanner, saaledes at Summen 

 m -\- n stedse forbliver den samme, medens et af Køn- 

 nene er bleven delvis ombyttet med det andet. Den mest 

 yderliggaaende Slutning kan end ikke af vises: man 

 maa indrømme, at en Æglægning kan omfatte m -^ m 

 eller Nul Hunner, og n + m Hanner, saaledes at det ene 

 Køn er bleven fuldstændig ombyttet med det andet. 

 Omvendt maa den kvindelige Række kunne forøges 

 paa Bekostning af den mandlige lige til at optage hele 



