OSMIERNE '247 



denne i sig. Det er for at løse dette Spørgsmaal og 

 nogle andre dermed sammenhængende, at jeg har tåget 

 mig paa for anden Gang at opklække den trehornede 

 Osmia i mit Værelse. 



Problemet er i Virkeligheden i høj Grad vanskeligt, 

 men mit Arbejdsmateriel er ogsaa bleven mere viden- 

 skabeligt. Det bestaar af to smaa, lukkede Kasser, 

 hvis Forsider er gennemboret hver af 40 Aabninger, 

 i hvilke jeg kan indføre mine Glasrør og holde dem i 

 en vandret Stilling. Jeg opnaar derved at faa Mørke 

 og den for Arbejdet gmistige Hemmelighedsfuldhed for 

 Bisværmen, og for mig selv Muligheden for, naar som 

 helst jeg ønsker det, at kunne trække saa et, saa et 

 andet Rør ud af Kuben i det Øjeblik, Osmien er der 

 inde, saa at jeg kan faa den frem i fuldt Lys og kan 

 følge Arbejdets Faser efter Behov, om fornødent under 

 Lupen. Hvor hyppige og indgaaende mine Besøg ogsaa 

 er, forstyrrer de dog ikke i mindste Maade den frede- 

 lige Bi, der er ganske optaget af sit moderlige Arbejde. 



Mine Gæster er i mere end tilstrækkelig stort Antal 

 mærkede med et forskelligt Tegn paa Bryststykket, hvad 

 der gør det muligt for mig at følge den samme Osmie 

 fra Begyndelsen til Enden af dens Æglægning. Rørene 

 og de Aabninger, i hvilke de er anbragte, er nummere- 

 rede, og et Register, der bestandig ligger aabent paa min 

 Pult, tjener mig til deri at optegne Dag for Dag, ja 

 undertiden Time for Time, hvad der foregaar i hvert 

 enkelt Rør, og fremfor alt, hvad de Osmier bestiller, 

 hvis Ryg bærer et farvet Mærke. Efterhaanden som et 

 Rør bliver fyldt, erstatter jeg det med et andet. For øv- 

 rigt er der ved Grunden af hver af Kubernes Forsider 

 henlagt nogle Haandfulde tomme Sneglehuse, der er 

 udvalgt med Henblik paa det Maal, jeg har sat mig. 

 Grunde, som jeg skal gøre Rede for senere, har bragt 



