262 J. H. FABRE: INSTINKTETS MYSTERIER 



Mine kære Insekter, hvis Studium har holdt uiiu 

 oppe og fremdeles holder mig oppe midt i mine haarde 

 Prøvelser, jeg maa her og for idag sige Jer Farvel. Om- 

 kring mig tyndes Rækkerne, og Haabet paa langt Sigt 

 flygler. Kan jeg endnu en Gang komme til at tale om 

 Jer? 



XIII. 

 KAALORMEN. 



Som det i Dag staar til i vove Køkkenhaver, er 

 Kaalen en halvvejs kunstig Plante, et Resultat af vor 

 kulturelle Opfmdsomhed lige saa meget som af Natu- 

 rens sparsomme Gaver. Den oprindelige Plantevækst 

 har givet os den vilde Plante, højstilket, smaabladet, 

 af ubehagelig Smag, saaledes som man finder den, siger 

 Botanikerne, paa Kystklinterne. Den Mand maa have 

 havt en sjælden Indskydelse, der først fattede Tiltro 

 til den vilde Genstand og foresatte sig at forbedre den 

 i sin Have. 



Denne Kultur gjorde Mirakler ved at føje det ene 

 lille Fremskridt til efter det andet. Den fik straks fra 

 først af den vilde Kaal til at opgive sine tarvelige, af 

 Havvinden piskede Blade, og til at erstatte dem med 

 andre, der er store og kødfulde samt tæt krusede, og 

 smidig, som den var af Naturen, gjorde Kaalen ingen 

 Indvendinger. Den gav Afkald paa Glæden over Lyset 

 ved at trænge sine Blade sammen til et stort, lukket, 

 hvidt og skært Hoved. I vor Tid er der blandt Efter- 

 kommerne efter disse forste, æbleskiveformede Kaal- 

 hoveder nogle, der fortjener det stolte Navn Centner- 



