KAAI.ORMKN 267 



Hvorledes bærer Pieriden sig ad med at orientere 

 sig i sit Raaderum indenfor Plaiiteverdenen? Larin- 

 erne*), der udnytter visse kodede Plantedele af Arti- 

 skoksmag, forbavser os tillige ved deres Kendskab til 

 Planterne af Tidselgruppen; for deres Viden kunde vi 

 til Nød finde en Forklaring ved den Metode, de an- 

 vendte i del Øjeblik, de anbragte deres Æg. De laver 

 Indskæringer, de gnaver Hulheder i det imdersogte 

 Frøgemme med deres Snabel, og som Følge heraf sma- 

 ger de i alt Fald lidt paa Tingen, før de betror den 

 deres Æg. 



Sommerfuglene, der lever af at drikke Nektar, so- 

 ger ikke i mindste Maade at skaffe sig Underretning om 

 Bladenes Smagsegenskaber, i det hojeste tager de, idet 

 de stikker deres Snabel ned paa Blomsternes Bund, en 

 ordentlig Slurk Sukkersaft af disse. Dette Undersøgel- 

 sesmiddel er forresten ingen Nytte til for dem; thi den 

 Plante, de har valgt til at anbringe deres Familie paa, 

 er oftest endnu ikke i Blomst. Æglæggersken flagrer 

 et Øjeblik omkring Planten, og denne hastige Under- 

 søgelse er nok: Udstødelsen af Æggene fmder Sted, hvis 

 Provianten erkendes at være af passende Beskaffenhed. 



For at kunne kende en korsblomstret Plante maa 

 Botanikeren vide Besked med Blomstens Bygning, og 

 Pieriden overgaar os derfor. Den spørger ikke hverken 

 om lang eller kort Skulpe, ej heller om Kronbladene 

 er fire i Tal og stillede i Kors, ettersom Planten som 

 oftest ikke er i Blomst, naar den besøger den, og allige- 

 vel erkender den straks, hvad der passer for dens Lar- 

 ver, til Trods for de dybe Forskelligheder, som vilde 

 føre den paa Vildspor, der ikke var kendt med Plan- 

 terne ved lange Tiders Studier. 



Hvis der ikke hos Pieriden fmdes en medfødt 

 Dømmekraft, som leder den, er det umuligt at forståa 

 *> Snudebiller. 



