280 J. H. FARRE: INSTINKTKTS ^5YSTF,RIEH 



Hannens Bagkrop er let flacltrykt og desuden bøjet en 

 Smule i Enden, hos Hunnen er den fyldig lør Æglægnin- 

 gen, idet den er sj^nligt iidspændt af sit Ægindhold. 

 Dette hastige Omrids af det lille Dyr maa være os nok. 



Hvis vi nu vil lære dens Larve at kende og fremfor 

 alt soge al underrette os om dens Maade at leve paa, 

 vil det være heldigst at holde en talrig Flok Kaalorme 

 under en Klokke. Hvad de direkte Undersøgelser af 

 en Haves Kaalplanter kun vil ydc os i Form af en usik- 

 ker og kedsommelig Høst, vil vi daglig have for Øje i 

 en saadan Overflod, at det vil overbevise os. 



I Lobet af Juni, det Tidspunkt, paa hvilket Kaal- 

 ormcne forlader deres Græsgange og gaar langt bort 

 for ni anbringe sig paa en eller anden Mur, klatrer de 

 i min Stald, i Mangel af bedres Ilavelse, om paa min 

 Klokkes Hvælv for der at goro deres Forberedelser og 

 spinde et Næt, som kan holde dem oppe og er nodven- 

 digt for Puppen. Blandt disse Spinderc vil man lægge 

 ^færke til nogle, som er udmagrede og arbejder uden 

 Iver paa deres Spind. Deres Udseende gør, at man maa 

 anse dem for at være angrebet af en dræbende Sygdom. 



Jeg, tager nogle af disse og aabner deres Bagkrop 

 med en Naal, brugt som en anatomisk Kniv. Der viser 

 sig et Knippe grønne Indvolde, som ligger i en klar, 

 gul Vædske, der hovedsageligt beslaar af Dyrets Blod. 

 I dette Knippe Indvolde kravler der langsomt nogle 

 Smaaorme om i meget skiftende Tal, idet mindsle ti 

 eller tyve og maaske et halvhundrede Stykker. 



Jeg hælder det hele om i el Glas for ret at kunne 

 iagttage denne Befolkning, der er udfriel fra de nærende 

 Indvolde. Jeg overhelder dem med Larveblod, som 

 jeg har faaet ved simple Triks, jeg sælter Præparatet 

 under en Glasklokke i fugtig Luft for at forhindre For- 

 dampjiingen, jeg fornyr det nærende Bad ved nye Aare- 



