KAALOHMEN 285 



! foniiingdraaher, i hvilke de sølle Smaadyr vikle blive 

 hæiigendo, men Smorrehrød, beslaaeiide al' Papirslriin- 

 ler, som er let bestroget med denne Lækkerbidsken. De 

 gaar straks til disse, de bliver staaende paa dem, de 

 forfrisker sig. Denne Ret synes at passe dem. Med 

 denne Kost, der maa fornys nn og da, eftersom Strim- 

 lerne torrer ind, kan jeg holde dem meget vel ved >higt, 

 indtil Undersøgelserne er afslnttede. 



En anden Anordning maa tra^fFes. Befolkningen i 

 mine Opbevaringsglas er nrolig og hurtig paa Vingenie, 

 de bor hurtigst indlogeres i forskeilige Beholdere ved at 

 flytte dem om, uden at det giver for store Tab eller 

 endog, at hele Flokken skulde undslippe, naar Hænder, 

 Pincelter og andre Tvangsmidler ikke kan benyttes til 

 at gore sig til Herre over de fangne Smaadyrs Behæn- 

 dighed. 



Lysets uimodstaaelige Tiltrækning kommer mig til 

 Hjæip. Naar jeg lægger et af mine Rør vandret })aa Uor- 

 det, idet jeg vender en af dets Ender imod Dagslyset fra 

 et Vindue, som Solen skinner paa, saa vender mine 

 Fanger sig straks hen imod den bedst oplysle Ende og 

 opholder sig der længe uden at forsøge paa at trække 

 sig tilbage. Vender jeg Røret den modsatte Vej, saa flyt- 

 ter dets Befolkning sig straks og forsamler sig i den 

 anden Ende. Det klare Lys er deres største Glæde, og 

 ved denne Lokkemad kan jeg faa dem til at gaa. hvor- 

 hen jeg vil. 



Lad os da lægge det, der skal modtage dem, paa 

 Bordet, et Reagensglas eller et andet Glas, saaledes at 

 den lukkede Ende viser imod Vinduet. Imod dets Aab- 

 ning anbringer vi et af de beboede Rør, og uden nogen- 

 somhclst anden Forsigtighedsregel, samles Sværmen, 

 selv om Aabningcn lader et stort Rum frit, i det oplyste 

 Kammer. Der slaar saa kun tilbage at lukke Apparatet. 



