PUBLICACIONS DE L'INSTITUT DE CIÈNCIES 



Gènere 282.-~CORIANDRUM L. 



(Grec xopíavvov; es fa venir de xóptt;, la xinxa, per l'olor que fa la planta fresca i aixafada, 



i avvov, el lli (0.) 



Flors blanques o vermelloses, les exteriors radiants, en umbel•les de 

 3-8 radis un poc desiguals, prims; involucre nul o i-fil, petit involucre 

 de 3-5 bractèoles linears, curtes, reflexes, unilaterals; calze de 5 dents lan- 

 ceolades, desiguals, persistents; pètals escotats, els exteriors més graus, 

 2-fids; estils drets, divergents, més llargs que l'estilopodi cònic; fruit sub- 

 globulós, aromàtic, glabre; aquenis amb 9 costelles, les 5 primàries flexuo- 

 ses, deprimides, les 4 secundàries carenades; herbes anuals, pudentes, d'arrel 

 cònica, tronc de 3-5 dm., dret, estriat, violat a la base, glabre, ramificat; 

 fulles inferiors pinnatisectes, de segments ovato-cuneïformes, inciso-dentats, 

 les superiors 2-3-pinnatisectes, amb les divisions estretament linears, agudes. 



1,145. ~ C satívum L. 



(que's cultiva, comú.) 



Sinonímia. — Celiandria; cast. cilantro. 



En la preparació de l'aigua de melissa o 

 dels carmelites hi entra aquest fruit. 



Geografia. — Comú a Sardanyola i Ripollet, on s'ha- 

 via cultivat. = Cultivat i espontani a l'Empordà, al Va- 

 llès, Martorell (Salv.!). — Maig-Juny. 



(i) El fruit cs aromàtic i s'en fan confits, servint per a corregir el 

 gust del ruibarbre i senet. V. Arcangeli. 



i6 



