FLORA DE CATALUNYA 



Gènere 283. — THAPSIA L. 



(^a']/!a Plin. és una espècie de fèrula o la llavor de la fèrula, trobada a l'illa de Thapsos ) 



Flors grogues, en umbel•les grans, de 12-25 radis iguals, llisos, les um- 

 bel•les laterals més petites, freqüentment estèrils; involucre i petit involu- 

 cre nuls; calze de 5 dents molt petites, pètals el•líptics, enters, amb una 

 punta inflexa; estils reflexos, més llargs que l'estilopodi; frut deprimit, oval, 

 escotat pels dos caps; aquenis de 9 costelles, les 5 primàries filiformes, les 

 dues marginals amplament alades; ales grogues, estriades transversalment, 

 tan amples com el fruit o més, les altres 2 ales subfiliformes: herbes peren- 

 nes, de rizoma gruixut, tronc de 5-10 dm., dret, robust, estriat, glabre; fu- 

 lles glauques, les inferiors grans, gruixudetes, peciolades, piloso-eriçades, de 

 contorn ovat, 2-3-pinnatisectes, de segments oblongs, inciso-dentats, de lò- 

 buls mucronulats, les superiors reduïdes a una beina, lanceolato-acuminada, 

 groguenca. 



Th. villosa 



1,146. — Th. villosa L. 



(de villus, peluda; és terme de botànica, prop. 

 cahellut.) 



Sinonímia. — Croca, baladre (a la Segarra); 

 cast. cafíaheja, candileja, zumillo; fr. faux fe- 

 nouil; angl. deadly carrot (és a dir pastanaga 

 mortal) <''. 



Geograjia. — Boscos de les cordilleres litoral i de 

 l'interior, arribant fins a Talamanca; cap a l'Empalm; 

 abundant als boscos del N. de Tarrassa. — Juny-Ag. 



(i) La Th. garganica L. dóna la ben coneguda resina detàpsia, que 

 els àrabs anomenen bou nefa, Bou-Nefaà (deu o pare de U salut), de 

 l'Algèria, 



27 



