FLORA DE CATALUNYA 



Gènere 288. — SELINUM L. 



(Sélinon, alXivov, el julivert; sembla ésser una denominació genèrica grega de les umbel•lí- 

 feres; ho deriven de tóXt;'//], la lluna (la lluent o que brilla) aquí per la forma de la lla- 

 vor tallada transversalment (0.) 



Flors blanquinoses, umbel•les denses, de 3-9 radis molt desiguals; um- 

 bèl•lules denses, de radis iguals, solcats, glabres; involucre nul o monofil, 

 petit involucre polifil, bractèoles alenades, llim del calze nul, pètals obcor- 

 dats, amb punta inflexa, estesos; estils un poc més llargs que l'estilopodi he- 

 misfèric; fruit ovalat, escotat a la base, petit, glabre; aquenis de 5 coste- 

 lles alades, les marginals d'ales membranoses i el doble d'amples; herbes 

 perennes, tronc de 1-6 dm., dret, solcat, sim.ple poc ramificat, subafil, gla- 

 bre; fulles inferiors llargament peciolades, de contorn ovat, 2-pinnatisectes, 

 amb els segments partits en lacínies linears, cuspidades, glabres, 1-2 fulles 

 superiors assegudes sobre una beina. 



1,155. — S. pyrenaeum Gou. — Angèli- 

 ca pyrenaea Spr. 



(pey la seva estació geogràfica.) 



Sinonímia. — Cast. apio seco, apio de Espa- 

 íia; angl. milk-parsley. 



Geografia. — Prats i pastures de les altes munta- 

 nyes: bastant comú a Núria, Puigllançada. = Bagà, al 

 cim de la muntanya de S. Marc (Puj. C); Ports de la 

 Picada i de Benasc, Viella, Caldes i Montardó; Maladet- 

 ta (Csta.); prats de Montgarri (Llen.!); Ports de la For- 

 queta i Bonaigua (Bub.) i de Ruda (C. et S.).— Jul.-Ag. 



(i) Així selenion (dimin.) és U paeonia, i selinophyllon la capil- 

 lera o adiantum. 



35 



