PUBLICACIONS DE L'INSTITUT DE CIÈNCIES 



Gènere 289. — ANETHUM L. 



(En grec avr^S-o-/, Plin., planta d'olor, fonoll, cf. anesum, à•/v•,!Tov=anisum.) 



Flors grogues, umbel•les de 15-30 radis, filiformes, estriats, glabres, 

 quasi iguals; involucre i petit involucre nuls; llim del calze nul, pètals en- 

 ters, suborbiculars, truncats, de punta inflexa; fruit ovalat, petit, deprimit, 

 aquenis de 5 costelles, les 3 dorsals íiliformes, les 2 marginals alades; herbes 

 anuals, d'arrel cònica, tronc de 2-5 dm. i més, dret, estriat, ramificat, glau- 

 cescent, glabre; fulles 3-4-pinnatisectes, de segments filiforme-capil•lars. 



1,156.— A. gravéolens L. 



(d'olor forta, no precisament fètida; la olor dels 

 fruits és molt agradable i es diu si entren en la 

 fabricació de la British gin; gravéolens (Ruta 

 gr. et caetera) significa també de mala olor. = No 

 falta qui ho deriva de aVO-co i tindríem una do- 

 ble iEthusa.) 



Sinonímia. — Anet, fonoll pudent; 'cas/, enel- 

 do, hinojo hediondo; angl. dill. 



A. gravéolens 



Geografia. — Terrenys de conreu de la regió medi- 

 terrània i meridional de Catalunya : Igualada, cap a 

 Tous; a Sallent (la riereta). = A la Segarra, part de l'Urgell (Csta.); Mollerusa (Senn.); sa- 

 lines de Cardona des de mas Llusà a Sampedor (Puj. Cl); Sagaró, Maià, Banyoles (Vay.). 

 — Jul.-Set. 



N. B. Encara que Llenas portà un exemplar recollit a les runes de Viella, considerem 

 la planta procedent de cultiu i accidental a la Vall d'Aran. 



36 



