FLORA DE CATALUNYA 



Gènere 302. — X ATARDI A Meisn. 



(Dedicada a Xatart, apotecari botànic de Prats de Molló, als Pireneus Orient. (').) 



Flors d'un groc verdós, en umbel•les grans, contretes a la maturitat, de 

 12-35 radis molt desiguals i molt aspres, gruixuts, angi^losos; involucre nul 

 o 1-2 fil, petit involucre de 4-12 bràcties linear-alenades, caduques; llim del 

 calze nul, pètals lanceolats, enters, allargats amb una lacínia envolta; estils 

 reflexes, acrescents, 2 veg. més llargs que l'estilopodi; fruit oblong, gros, de 

 secció transversal suborbicular; aquenis de 5 costelles gruixudes, obtusa- 

 ment carenades, les commissurals més grosses; herbes vivaces, d'arrel cònica, 

 llarga, gruixuda, esponjosa, ramificada; tronc de 1-2 dm., dret o ascendent, 

 gruixut, fistulós, ample, vírido-violat, estriat o aspre a l'àpex; fulles de con- 

 torn triangular, 2-3-pinnatisectes, de segments linear-oblongs, mucronulats, 

 les inferiors peciolades, les superiors assegudes en una beina ampla, mem- 

 branosa i pintada de violeta. 



X. scabra 



1,176. — X. scabra Meisn. — Selinum 

 scabrum Lap. — Angèlica scabra Petit. 

 — Petitia scabra Gay. 



(dedicada fer Gay al seu amic Petit, 1832 (hi 

 ha ^lna verbenàcia americana que porta el ma- 

 teix nom en obsequi a un altre Joaquim Petit, 

 1763, hotanòfd francès '^'.) 



Geografia. — Pedruscam pissarres de la regió alpina 

 dels Pir. Or.: Núria, Coma d'Eyne, fins al CoUet (Vay.); 

 valls d'Err i Eyne, roca de l'Àguila (Xatart, bot. plur.; 

 Gaut., I. c); Coma d'Eyne, als 2,700 m. (Senn.). — Ag. 



(i) Bubani posa Xatartia (Gay Nob.): Sub eodem tempoie Xatardiani nuncupavit Meisner, et ego, strictius ad 

 nóminis orthographiam Xatartiam. 



(2) Diu Bubani (op. laud): scabram cum La-Peyrouse ille (Meisner) denominavit speciem: ast mihi piguit dicere 

 scabram stirpem dulcissimo, et humanissimo viro dicatam: ad utriusque patriam me convertí Qía.tiTÚaL pyrenaea). 



55 



