PUBLICACIONS DE L'INSTITUT DE CIÈNCIES 



Gènere 303. — DETHAWIA Endl. 



(Dedicada a M. Delhaw, amic dels botànics.) 



Flors blanques, en umbel•les de 5-10 radis, quasi iguals, aspres pel cos- 

 tat intern; involucre de 1-3 folíoles molt desiguals, petit involucra polifil; 

 bractèoles linears rmear-lanceolades, acuminades, amplament escarioses al 

 marge; calze 5-dentat, de dents agudes; pètals el•líptics, enters, aguts pels 

 2 caps; estils reflexos, i veg. més llargs que l'estilopodi; fruit ovoide, de 

 secció transversal suborbicular, glabre, lluent; aquenis amb 5 costelles sor- 

 tides, separades, obtusament carenades, iguals; herbes perennes, de rizoma 

 gros, tronc de 1-4 dm., dret, prim, fiexuós, quasi aíil, poc ramificat o amb 

 1-2 branques a l'àpex, envoltat a la base pels restos de les fulles antigues; 

 fulles d'un verd pàl•lid, glabres, lluents, 3 pinnatisectes, de segments li- 

 nears, fines, agudes, mucronades, les inferiors nombroses, acostades, llarga- 

 ment peciolades, les superiois assegudes sobre la beina. 



1,177.— D. tenuifolia Endl. 



(de fulles menudes; terme merament botànic; de 

 tennis (com exilis, gràcilis), això és tènue.) 



Geograjia. — Roques de les regions alpina i subal- 

 pina del Pir. central: Vall d'Aran (Isern!); mont Cagire, 

 sota el port de Salau (Bub., C. et S); pic de la Saleta 

 (Timb.); Salvezines, Pir. Or. (Pourr. ex Bub.). — Jul.- 

 Acost. 



56 



