FLORA DE CATALUNYA 



Umbel•líferes. 



G. 312. -Carum. 



Geografia. — Prats i terrenys pantanosos : La Cerdanya, als prats de les Escaldes, 

 6 Jul. 1882 legi! = La Cerdanya (Compy.); sobre Augustrina (Bub.); sobre Montlouis (Hb. 

 Pourr. ex Gaut.) fins a Andorra; vall de la Tet a Montalba, r. r, (Gaut.); voltants de Lu- 

 chon, vall de l'Hospital (Zctt.); Fos (Jourtan, ex C. et S.). — Jul. 



1,210. — C. Carvi L.— Bunium Carvi 

 M. B. 



(Carum, carvi, diu cl Nebrissensis, llavor d'aques- 

 ta planta; també carui ^^K) 



Sinonímia. — Cumí; cast. alcaravea, comino 

 de prados; ang. caraway; fr. cumin des pres, 

 anis des Vosges. 



Biennal, d'arrel carnosa, fusiforme, olorosa; 

 tronc de 3-6 dm., dret, anguloso-assolcat, ra- 

 mificat des de la base, glabre; fulles de con- 

 torn oblong, 2-pinnatisectes, de segments li- 

 nears, cm'ts, com creuats sobre el pecíol, les inferiors peciolades, les supe- 

 riors assegudes a la beina peciolar, freqüentment adornada a la base de 

 dos apèndices finament laciniats; umbelies de 6-12 radis filiformes, molt 

 desiguals, glabres, drets després de l'antesi; involucres gran i petit nuls o 

 bé oligofils, estils i veg. més llargs que l'estilopodi; fruit ovoide, aromàtic. 



Geografia. — Prats i boscos de Ics altes valls i regió subalpina : Sta. Fe de Montseny; 

 abundant al Pla de Sallent, de Queralbs a Núria i altres prats d'aquelles muntanyes; Ta- 

 gast, Puigllançada ei alibi en el Pircneu. = Setcases, Llansà (Salv.!); freqüent als Pireneus, 

 Puigsacau, les Guilleries (Vay.); Ribera de Viella (Llen.); Arties, Ruda, Tredòs, Pla de Be- 

 ret, altres llocs de la vall d'Aran (C. et S.). — Juny-Ag. 



(i) Forma una de les 4 llavors calentes: anís, fonoll, carvi, cumí. Les arrels tenen una aroma encara superior a 

 la de la pastanaga, Cf. Car. Bulbocastanum Koch. (it. pancaciolo;. En la paraula xirivia (cast, chirivía)es troba carvi. 



