PUBLICACIONS DE L' INSTITUT DE CIÈNCIES 



Umbel•liferes. 



G. 319. - Scàndix. 



nears mucronulats, les superiors sentades en una beina amplament esca- 

 rioso-pilosa al marge; umbel'les simples o de 2-3 radis curts i gruixuts, més 

 curts que'l fruit; petit involucre de 5 bractèoles ovato-acuminades, 2-3-fides, 

 pestanyoses; estil el doble de llarg que l'estilopodi, fruit oblong-linear, aspre a 

 les vores; bec de 4-6 cm., prop de 4 veg. més llarg que Is aquenis, deprimit, 

 de cares planes. 



Geografia. — Comú en terres de CDnreu des del litoral fins al Pireneu. — Maig-Jul. 



1,221. — Sc. hispànica Boiss. — Se. 

 macrorrhynchus Mey., subsp. de l'an- 

 terior apud Rouy. 



(Espècie espanyola, com el Scolymiis hispa- 

 nicus L.; jiay.pó pp-jy/o:; (doblant la p, com en 

 — ppiCoç, àvTÍpp'.vov, i iíisisiint en el caràcter del 

 bec llarg, de çj^T/P^ ^ [Aay.póç). 



Es distingeix de la espècie precedent, amb 

 la qual té gran afinitat, per la seva talla me- 

 nor, fulles més petites i segments més menuts, 

 radis de la umbel•la la meitat més curts, biac- 

 tèoles del petit involucre més petites, linear- 

 oblongues, enteres o bííides; estils iguals a l'estilopodi; tota la superfície del 

 fruit aspra, bec quasi dret, de 1-3 cm., 1-3 veg. més llarg que Is aquenis i 

 I veg. més estret, de cares con vexes, subcilíndriques. 



Geografia. — Conreus fronterers de la part oriental ; camps de Fortià (Senn.); Provença 

 (G. et G.); Pir. Or. (Csta., Rouy). — Maig-Jul. 



Sc. hispànica 



1,222. — Sc. austràlis L. 



(del Migdia, cf. boreal. Com el Celtis, etc.) 



Sinonímia. — Cast. quijones, perifollo insi- 

 pido, peine de nifías. 



Tronc de 1-2 dm., prim, ílexuós, pelut, amb 

 algunes branques febles; fulles de contorn 

 oblong, 2-pinnatisectes , de segments curts, 

 molt estrets i mucronulats; umbel•les simples 

 o de 2-3 radis més llargs que'l fruit, umbèl- 

 lules multi flores, amb els fruits joves paral- 



94 



