PUBLICACIONS DE L'INSTITUT DE CIÈNCIES 



Gènere 323. — MYRRHIS SCOP. 



(En Plini, herba semblant a la cicuta, cerfuU moscat = smyrrhiza, per la olor aromàtica de 

 la pi., de [rjpov perfum, recordant la mirra o la murtra = m7r//s, espècie de gerànium ) 



Flors blanques, en umbel•les de 6-15 radis íiliformes, pubescents, drets 

 a la maturitat; involucra nul, el petit de 5-8 bractèoles lanceolato-acumi- 

 nades, membranoses, llargament pestanyoses, a la íi reflexes; llim del calze 

 nul, pètals trasovats, amb punta inflexa; estils erecto-reflexos, més llargs 

 que l'estilopodi cònic; fruit oblong, llarg (2-3 cm.), comprimit, atenuat a 

 l'àpex, lluent i olivaci; aquenis de 5 costelles iguals, fortament carenades, 

 agudes, buides per dintre: herbes perennes, d'olor d' anís ^^\ tronc de 5-10 dm., 

 dret, robust, íistulós, pelut, estriat, ramificat; fulles grans, blanes, d'im verd 

 pàl•lid, pubescents, 2-3-pinnatisectes, amb nombrosos segments oblongo- 

 lanceolats, pinnatífids, amb les divisions apiculades. 



^'4 



M. odoràta 



1,231. — M 

 odoràta L. 



odoràta Scop. — Scandix 



(per la olor d'anís, agradable, que fa.) 



Sinonímia. — Cast. Mirra olorosa, perifollo 

 oloroso o almizclado; fr. cerfeuil musqué; ital. 

 finocchiella; angl. sweet-scented Myrrh; al. 

 wohlriechender Kerbel. 



Geografia. — Prats i boscos de les muntanyes : la 

 Cerdanya, coll de Puigmòrens r. (Gaut.); Port de Be- 

 nasc (ZettJ; Vall d'Aran (Isern!); Vall de Juela i de Tre- 

 dòs (Timb.); Vall de Ruda (C. et S.). — Juny-Ag. 



(1) Cf. Vestragon dels /r.; cas/, estragón i dragoncillo: Artemisia Dracunculus, que fa la mateixa olor. angl, far- 

 ragon (V. tarchon). 



104 



